Agricultural and Food Science
type: channel
description: Agricultural and Food Science (AFSci) is a peer-reviewed journal, published quarterly. AFSci publishes original research reports on agriculture and food research in relation to primary production in boreal agriculture. Acceptable papers must be of international interest and have a northern dimension. We especially welcome papers related to agriculture in Boreal and Baltic Sea Region.
publisher: The Scientific Agricultural Society of Finland
language: en
publication name: Agricultural and Food Science
issn: 1459-6067
copyright: Authors who publish with Agricultural and Food Science agree to the following terms: Authors retain copyright and grant the journal right of first publication with the work simultaneously licensed under a Creative Commons Attribution License that allows others to share the work with an acknowledgement of the work's authorship and initial publication in this journal. Authors are able to enter into separate, additional contractual arrangements for the non-exclusive distribution of the journal's published version of the work (e.g., post it to an institutional repository or publish it in a book), with an acknowledgement of its initial publication in this journal. Any part of the Agricultural and Food Science may be referred to assuming the Author, The Article, Publication with Volume and Number plus URL for the references have been provided.
items: Acknowledgement of referees
items: The effect of harvest time of ensiled whole crop field pea or faba bean on their composition and in vivo digestibility
items: Improved forage quality through more frequent cutting regimes: Impacts on farm economics, domestic feed share, and GHG emissions on dairy farms
items: Improved subsurface drainage increased small grain cereal yield but not the soil carbon stock of a boreal clay soil
items: Biochar impacts on soil properties - A review focusing on Nordic research
items: Maankäyttölajien luokittelujen ja määritelmien yhtenäistämisestä
items: Eräitä näkökohtia perinnöllisten tekijäin vaikutuksesta nautakarjan hedelmällisyyteen
items: The significance of potato virus diseases in Finland
items: Suomalaisen hunajan ominaisuuksista ja alkuperästä
items: Rehujen jalostusarvolaskelmista
items: Cross-breeding Finnish sheep with Schwartzkopf rams
items: The shape of the egg and its inheritability
items: Determination of total quantity of cell wall constituents in foods and feeds
items: Suolalisäyksen vaikutuksesta maan reaktioon
items: Viljelyskelpoisen maan levinneisyydestä suomessa
items: On the heritability of supernumerary nipples in Finnish home-bred sheep
items: Kaarlo Toivo Terho
items: Työnmenekistä lehdesten teossa sekä lepän ja koivun lehtien kokoomuksesta ja rehuarvosta
items: Yliopiston maatalouskirjaston uushankinnat v. 1945
items: Öljypellavan viljelyn alkutaipaleelta suomessa: Vuonna 1942 tuotetun siemenen laatu
items: Distribution of thiamin (Vitamin B1) and fat in wheat grain
items: Viljelyskasvien vedenkestämiskyvystä
items: Maaperän humuksen määrittämisestä
items: Laskelmia maanviljelyksen taloudellisista edellytyksistä sotavuosina
items: Koekenttien maaperän epätasaisuudesta
items: Über das Verhältnis zwischen frühreife und Ertragsfähigkeit beim Hafer
items: Über die Resistenz der in Finnland anzubauenden Getreiderosten gegen Weizensteinbrand und Haferflugbrand
items: Eri uuttomenetelmlen vertailua helppoliukoisen fosforihapon esiintymissuhteiden selvittämisessä etelä-poh janmaan kasvinviljelyskoeaseman koekentällä
items: Nuorten emakkojen ja leikkojen lisäkasvukyky toisiinsa verrattuna
items: Kalkituksen vaikutuksista maaperän orgaaniseen ja helppoliukoiseen fosforiin

Acknowledgement of referees
type: item
description: Acknowledgement of referees
subject: Acknowledgements
  topic: section
creator: Tuula Puhakainen
rights: Copyright (c) 2026 Tuula Puhakainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-03-31
publication date: 2026-03-31
starting page: 51
ending page: 51
doi: 10.23986/afsci.181148

The effect of harvest time of ensiled whole crop field pea or faba bean on their composition and in vivo digestibility
type: item
description: This study evaluated the botanical, morphological and chemical composition of pea-wheat (PW) and faba bean-wheat (FBW) whole crop herbages at different harvest times at 2-week intervals in Northern Finland. The herbages were also ensiled in round bales and their in vivo digestibility was measured using the total faecal collection method with sheep. The grain legumes dominated in the stands so that the proportions of pea and faba bean were on average 0.912 and 0.824 (on dry matter (DM) basis). The harvest time affected the organic matter digestibility of the crops differently as it decreased for PW but increased for FBW with progressing growth. The average in vivo D-values of the silages were rather low (581 and 595 g kg-1 DM for PW and FBW, respectively). In vitro pepsin-cellulase digestibility predicted in vivo organic matter digestibility moderately well (R2=0.54), but the data set was small. Ensiled whole-crop cereal silages dominated by grain legumes showed potential as feeds for cattle.
subject: Articles
  topic: section
subject: in vitro digestibility, indigestible neutral detergent fibre, whole crop cereal silage, Vicia faba, Pisum sativum
  topic: keywords
creator: Kaisa Kuoppala
creator: Timo Lötjönen
creator: Arto Huuskonen
creator: Marketta Rinne
rights: Copyright (c) 2026 Kaisa Kuoppala, Timo Lötjönen, Arto Huuskonen, Marketta Rinne https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-03-31
publication date: 2026-03-31
starting page: 1
ending page: 10
doi: 10.23986/afsci.177447

Improved forage quality through more frequent cutting regimes: Impacts on farm economics, domestic feed share, and GHG emissions on dairy farms
type: item
description: Increased forage quality from more frequent grass silage harvesting is often promoted as a measure to improve farm profitability, raise the domestic feed share, and reduce GHG emissions on dairy farms. However, how these effects depend on forage availability and management responses to avoid possible forage deficiency has received limited attention. Using a whole-farm optimisation model, we analysed the effects of a shift from a two-cut to a three-cut system on Norwegian dairy farms under different forage access and livestock adjustments. Higher forage quality allowed the same milk yield and growth per animal to be maintained with higher forage intake and lower concentrate use. Gross margins increased through lower concentrate costs when forage availability was sufficient, but declined under tight forage constraints unless mitigated by higher fertiliser use and livestock adjustments. The domestic feed shares generally increased as concentrate use declined, but the gain was offset when livestock adjustments increased concentrate reliance. Although higher forage quality has the potential to reduce emissions and emission intensities, the realised outcomes were mixed and depended on fertiliser use, herd size changes, and livestock adjustments.
subject: Articles
  topic: section
subject: farm management, optimisation, self-sufficiency, sustainability, concentrate feed
  topic: keywords
creator: Rasmus Bang
creator: Bjørn Gunnar Hansen
creator: Mario Guajardo
creator: Jon Kristian Sommerseth
creator: Ragnhild Borchsenius
rights: Copyright (c) 2026 Rasmus Bang, Bjørn Gunnar Hansen, Mario Guajardo, Jon Kristian Sommerseth, Ragnhild Borchsenius https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-03-31
publication date: 2026-03-31
starting page: 11
ending page: 27
doi: 10.23986/afsci.177026

Improved subsurface drainage increased small grain cereal yield but not the soil carbon stock of a boreal clay soil
type: item
description: Removal of excess water by soil drainage is a prerequisite of proper yields in boreal agriculture. A functioning drainage system enables farming operations, maintains yields and improves the environmental performance of a field plot. As carbon input to soils in crop residues increases with the yield, increased crop production might benefit the carbon balance of the soil. We document the effects of drainage renovation on the yield and crop residue production of spring cereals at a long-term experimental site on Protovertic luvisol in south-western Finland and discuss their relevance for soil carbon sequestration. The yield and amount of crop residues were monitored continuously before (1985–1990) and after (1992–1997) a drainage renovation. The cereal yields almost doubled, reaching the current average yields, and the amount of crop residue increased by 30% after the improvement of the drainage system. This was, however, not significantly reflected in the soil carbon stock. Drainage renovation can be considered sustainable intensification that provides long-term benefits for crop production, but carbon sequestration likely requires more carbon input than is available in the cereal straw.
subject: Articles
  topic: section
subject: drainage renovation, crop yield, straw yield, carbon sequestration
  topic: keywords
creator: Kristiina Lång
creator: Henri Honkanen
creator: Janne Kaseva
creator: Riitta Lemola
creator: Risto Uusitalo
rights: Copyright (c) 2026 Kristiina Lång, Henri Honkanen, Janne Kaseva, Riitta Lemola, Risto Uusitalo https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-03-31
publication date: 2026-03-31
starting page: 28
ending page: 36
doi: 10.23986/afsci.176208

Biochar impacts on soil properties - A review focusing on Nordic research
type: item
description: Biochar used as a soil amendment has been reported to influence crop productivity and the environmental impacts of agriculture. The impacts are challenging to generalize, as they depend on regional farming and climatic conditions. We collected and synthesized the scattered research findings from Fennoscandian countries to increase understanding of biochar impacts (crop yield, soil hydraulic properties, soil structural stability, and carbon storage) in high-latitude agricultural soils. The influence of biochar was generally minor, with only a few sporadic clearly positive indications. While the number of study cases was too small to draw indisputable conclusions, low-fertility soils could be potential targets for biochar in boreal conditions. Also, global meta-analyses show the greatest yield increases in coarse-textured, nutrient-poor, and acidic soils. Such agricultural soils are, however, a minority in the Fennoscandian conditions, which calls for further systematic investigations on biochar application on non-arable soils. The synthesized experimental results indicate that biochar has the potential to increase the long-term soil carbon storage. Our review highlights the scarcity of long-term investigations into the effects of biochar ageing and, consequently, soil properties. Several field experiments set up over a decade ago could provide a sound basis for research focusing on biochar ageing.
subject: Reviews
  topic: section
subject: soil amendment, soil hydraulic properties, aggregate stability, carbon storage, greenhouse-gas emissions
  topic: keywords
creator: Jari Hyväluoma
creator: Mika Tähtikarhu
creator: Kimmo Rasa
rights: Copyright (c) 2026 Jari Hyväluoma, Mika Tähtikarhu, Kimmo Rasa https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-03-31
publication date: 2026-03-31
starting page: 37
ending page: 50
doi: 10.23986/afsci.164143

Maankäyttölajien luokittelujen ja määritelmien yhtenäistämisestä
type: item
description: The instructions of the Finnish agricultural statistics, Board of Survey and communal taxation measurements for classification of land utilization types differ from each another, thus making it difficult to compare and to control the preliminary data of statistics. Definitions of land utilization classes have been inadequate causing uncertainty in information about area. In the present investigation a proposal has been made for a new classification which would be better comparable than the former one with the classification of the Board of Survey as well as for a more detailed definition of land utilization types. The aim of the definitions has been to attain such characteristic features which enable drawing of a definite line between different land utilization types even when persons with little training are employed as collectors of the required information. Besides, the principle adhered to, when determining the class of land utilization, has been not to take into account the temporary use of land outside its regular use. The land area belonging to one agricultural enterprise (excluding waters) is divided according to the new proposal to the following main groups: I. Agricultural land 11. Cultivable land 111. Actual forest land IV. Waste land. The agricultural land is divided into the following groups according to its use 1. Garden (orchard and vegetable garden) 2. Field. 3. Permanent pasture on fields 4. Meadow (natural meadow). 5. Cleared pasture. 6. Building site, roads, etc. The cleared pastures include enclosed treeless and stumpy pasture lands and in addition to these natural meadows similarly enclosed and permanently used as pasture. The cultivable land is divided into cultivable open peat moss and cultivable forest land. The latter together with the actual forest land forms the group which corresponds to the earlier forest land group. Proposed practice makes comparison with surveying areas easier.
subject: Articles
  topic: section
creator: K. U. Pihkala
rights: Copyright (c) 2024 K. U. Pihkala https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 25
ending page: 42
doi: 10.23986/afsci.71189

Eräitä näkökohtia perinnöllisten tekijäin vaikutuksesta nautakarjan hedelmällisyyteen
type: item
description: Considering the decisive importance of fecundity on the whole Finnish cattle-breeding industry, the author has tried in the following research, which still is in its first phases, to bring forth some points of view, with which the selection of animals to be bred together could be made still more effective. Material has sofar only been collected from the districts of south-western Finland and Kuopio agricultural associations. The former includes west-Finnish and Ayrshire cattle, the cattle of the Kuopio province agricultural association area, on the other hand, chiefly consisting east-Finnish home-breed. The number of born twins has been examined in the research, their effect on production of the cow and later fecundity. In addition to this overtime calvings of cows have been examined, and to what extent breeding selection regarding proliferation can be rendered more effective on basis of this. A cow with an interval of 15 months or more between two successive calvings has been considered overtime. The material has been collected from reports sent to the Cattle-Breeding Dept, of the Agricultural Experimentary Institution by agricultural associations. Only cows who during their life-time have been more than twice overtime, have been recorded as overtimes. Material regarding twinresearch in the east-Finnish cattle remains for the time being considerably small, but the results have in any cace been published in this connection. The research continues and is extended to include all Finland’s 22 agricultural associations. The most important results of research are explained in the following summary 1) Cows giving twins have totalled 1,97 % of the Ayrshire cattle, 1,69 % of the western-Finnisch cattle and 0,63 % of the east-Finnish cattle. The small number of twins, in comparison with other groups, in the east-Finnish cattle may possible be a results of poorer feeding conditions. Calculated on basis of a single calving and in the above mentioned order, the number of twins …
subject: Articles
  topic: section
creator: Viljo Vainikainen
rights: Copyright (c) 2024 Viljo Vainikainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 165
ending page: 181
doi: 10.23986/afsci.71184

The significance of potato virus diseases in Finland
type: item
description: Tiedot perunan virustautien levinneisyydestä eri maissa osoittavat, että näiden tautien aiheuttamat vahingot ovat vähäisimmät sellaisissa seuduissa, joissa vallitsee kylmä ja raaka ilmanala (vrt. 5, 12, 19). Vahingollisimpien virustautien tuhot ovat taasen suoranaisessa suhteessa niitä levittäviin hyönteisiin, lähinnä kirvoihin, siten että näiden esiintymistä ehkäisevät ilmasto- ym. tekijät ovat samalla esteenä virustautien suuremmille vahingoille (vrt. 1,5, 7, 12). Sellaisia seutuja, joissa perunan virustautien merkitys on vähäinen, ovat lähinnä pohjoisosissa maapalloa sijaitsevat maat, kuten Norja, Pohjois-Skotlanti, Kanada ja Alaska. Virustauteja esiintyy vähän myös Virossa, Hollannin rannikkoseuduilla, koillis- ja itäosissa Saksaa, Ruotsissa, lukuunottamatta etelä-osaa maasta (10, 11) sekä eri maiden vuoristoseuduissa. Suomen pitäisi kuulua maantieteellisen asemansa perusteella sellaisiin maihin, joissa perunan virustautien merkitys on vähäinen, ja kuten seuraavassa tullaan osoittamaan, siten onkin asianlaita suuressa osassa maata. Esitys perustuu pääasiallisesti niihin tietoihin, joita perunan virustaudeista on saatu perunakokeita suorittavilta koelaitoksilta ja koeasemilta. Maatalouskoelaitoksen kasvitautiosastossa kiinnitettiin perunan virustauteihin ensimmäisen kerran suurempi huomio v. 1924, jolloin osastolle oli hankittu ulkomailta, pääasiallisesti Saksasta ja Englannista kokeiltavaksi joukko syövänkestäviä perunalajikkeita. Kokeiltava peruna-aineisto osoittautui hyvin virustautiseksi. Kokeita jatkettaessa v. 1925 todettiin virustautien esiintyvän entistä voimakkaampina kaikissa sairaista mukuloista kasvaneissa yksilöissä. Havainnot v. 1925 kokeista nähdään taulukosta siv. 135. Useissa lajikkeissa oli suun osa yksilöistä kierreviroosin vaivaamia. Tämän ohella oli monissa lajikkeissa runsaasti muita virustauteja. Kokeita jatkettiin v. 1926, jolloin sato oli useimmissa kierreviroosia sairastavissa yksilöissä aivan mitätön, vain muutamia perunan alkuja vaivai…
subject: Articles
  topic: section
creator: E. A. Jamalainen
rights: Copyright (c) 2024 E. A. Jamalainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 134
ending page: 146
doi: 10.23986/afsci.71182

Suomalaisen hunajan ominaisuuksista ja alkuperästä
type: item
description: Der Verfasser hat in den Jahren 1937 und 1938 eine Anzahl Proben von finnischem Honig, betreffend Wassergehalt, spezifisches Gewicht, Diastasegehalt, Invert und Rohrzuckergehalt und Wasserstoffionenkonzentration untersucht und dabei gleichzeitig eine Pollenanalyse der Honigproben durchgefürt. Die Ergebnisse der Untersuchungen haben gezeigt, dass der finnische Honig durcschnittlich 18,9 (10,0— 26,8) % Wasser enthält und dass das Sp. Gewicht im durchschnitt 1,423 (1,442—1,371) ist. Der Diastasegehalt des Honigs war hoch, da die Diastasezahl im durchschnitt 149 (8—28) war. Die untersuchten Honigproben enthielten im durchschnitt 70,7 (79,5—56,9) % Invertzucker und 1,825 (0,0—7,0) % Rohrzucker. Die Wassrstoff-ionenkonzentration, die mit der Chinhydronmethode ausgeführt wurde, zeigte einen durchschnittlichen pH-Wert von 3,91 (4,60—2,62). Für die Herkunftsbestimmung der Honigproben wurde eine Pollenanalyse durch-gefürt und konnte der Verfasser dabei feststellen, dass die am öftesten vorkommen den Pollen den Blumen Trifolium repens, Pirus malus, Ribes grossularia, Centaurea cyanus, Epilobium angustifolium, Fagopyrum esculentum, Pisum sativum, Tilia cor data, Vaccinium myrtillus, Viola tricolor, Taraxat um officinalis u.s.w. stammten.
subject: Articles
  topic: section
creator: Erik Martimo
rights: Copyright (c) 2024 Erik Martimo https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-12-01
publication date: 1945-12-01
starting page: 157
ending page: 169
doi: 10.23986/afsci.71178

Rehujen jalostusarvolaskelmista
type: item
description: Artikkelissa on käsitelty lähinnä teoreettiselta kannalta rehujen jalostusarvolaskelmia, niiden merkitystä maatalouden kannattavuuskysymyksissä sekä jalostusarvolaskelmien puutteellisuuksia ja niiden tulosten käyttöä rajoittavia tekijöitä. Kun suomenkielinen termi korvaushinta ilmaisee rehujen arvon ainoastaan yksipuolisesti karjatalouden kannalta katsottuna, aiheuttaa sekaannusta verrattuna vastaaviin vieraskielisiin termeihin ja suomenkieliseen korvikearvo-termiin, olisi tarkoitukseen paremmin soveltuvaa termiä jalostusarvo käytettävä korvaushinnan asemesta. Ajatusyhteydestä riippuen voidaan käyttää myös jalostushintaa merkitsemään rehuista jalostamalla saatua taloudellista tulosta. Jalostusarvolaskelma olisi pyrittävä laatimaan siten, että tulos osoittaa kaikelle kotoiselle rehulle saadun jalostushinnan. Alempien tuotantokustannustensa perusteella olisi laidunrehun arvoksi ry:ä kohden laskettava puolet kotoisten rehujen keskimääräisestä jalostushinnasta. Muiden rehujen jalostushinta olisi laskettava ry-arvon, valkuaismäärän ja täyttävyyden perusteella. Karjatalouden ja kasvinviljelyksen kannattavuuskysymysten arvostelemiseen voidaan käyttää joko bruttojalostusarvoa tai nettojalostusarvoa, kuitenkin siten, että ainoastaan samoilla perusteilla laadittujen laskemien tuloksia verrataan toisiinsa. Kun bruttojalostusarvolaskelmaan ei sisälly ns. välillisiä kustannuksia, olisi laskelma suuremman yksinkertaisuutensa ja tulostensa luotettavuuden tähden soveltuvissa kohdin asetettava nettojalostusarvolaskelman edelle. Bruttojalostusarvoja ei voida käyttää rehujen arvioimiseen muiden kotieläinryhmien eikä eri viljelyskasvien tuotantokustannuslaskelmissa. Nettojalostusarvoja ei voida verrata samojen rehujen myyntihintaan ottamatta huomioon, että karjatalouden välilliset kustannukset, jotka sisältyvät nettojalostusarvolaskelman kustannuksiin, on suoritettava rehujen myyntihinnasta. Käytettäessä jalostusarvoja varastojen arvioimiseen ei korkokustannusta voida sisällyttää perus…
subject: Articles
  topic: section
creator: Antti Mäki
rights: Copyright (c) 2024 Antti Mäki https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-05-01
publication date: 1945-05-01
starting page: 44
ending page: 66
doi: 10.23986/afsci.71170

Cross-breeding Finnish sheep with Schwartzkopf rams
type: item
description: Suomalaisen lampaan vähäisen koon sekä heikon villantuotannon kohottamiseksi tuotettiin maahamme saksalaisten aloitteesta kolme schwartzkopf-pässiä, joilla koetarkoituksessa toivottiin risteytettävän suomalaisia uuhia. Kokeet aloitettiin v. 1940 ja sijoitettiin pässit Saaren kartanoon Mäntsälään, Keravan Nuorisovankilan tilalle Keravalle ja Laidunkoetilalle Mouhijärvelle. Koetuloksista mainittakoon: Suomalaisen lampaan villan hienous sekä alhainen villamäärä ovat olleet epätäydellisesti vallitsevat. Suomalaisen lampaan vähäinen elopaino ja pieni villan pesuhäviö ovat olleet vallitsevia ominaisuuksia. Schwartzkopf-pässien väritys on ollut epätäydellisesti vallitseva. Rakenteeltaan ja kooltaan ovat risteytyseläimet olleet paremmin kehittyneet kuin puhtaat suomalaiset karitsat. Karitsa tuotannoltaan ovat suomalaiset emät kuitenkin olleet taloudellisemmat. Risteytyseläimet ovat sairastuneet paljon herkemmin kuin suomalaiset lampaat. Tämän vuoksi samoin kuin siitäkin syystä, että suomalaisen lampaan jalostus vastaisuudessa suuntautuu turkisominaisuuksien kehittämiseen ei schwartzkopf-risteytyksiä ole syytä jatkaa. Suomalaisen lampaan ominaisuuksia on karakulristeytyksiä mahdollisesti lukuunottamatta pyrittävä kehittämään yksinomaan määrätietoisella puhdassiitoksella.
subject: Articles
  topic: section
creator: Viljo Vainikainen
rights: Copyright (c) 2024 Viljo Vainikainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 50
ending page: 62
doi: 10.23986/afsci.71191

The shape of the egg and its inheritability
type: item
description: Kananmunan tultua erittäin tärkeäksi kansainväliseksi kauppatavaraksi ja kulutuksen noustessa yli 70 milj. kappaleen vuosittain on useissa tuontimaissa kiinnitetty huomiota kananmunien laatuun kuten tuoreuteen, kokoon, kuoren laatuun ym. ominaisuuksiin. Koska kauppatavaran yhdenmukaisuus teknillisistä syistä on kaupankäynnille eduksi, tekijä on tutkinut kananmunan muotoa ja sen periytymistä. Kananmunan muodon mittana tekijä on käyttänyt kananmunan leveyden suhdetta pituuteen, jolloin munan indeksi, muotoluku, on laskettu seuraavan kaavan mukaan: Kananmunan muotoluku = (100 × leveys)/pituus Aineistona on käytetty Siipikarjanhoitajain Liiton munintatarkastusasemalla 1930/31 olleitten 297 kanan 48 553 munaa. Kaikkien näiden munien keskimuotoluku (Ml) oli 71,3. Koska oli mahdollista, että eräät ulkonaiset tekijät saattoivat vaikuttaa kananmunien muotoon, on tekijä lähemmin tutkinut tuotantokauden pituuden, munintakuukauden, munien koon ja vuosituotannon vaikutusta kananmunien muotoon. Tulokset osoittavat, että 1) munan muoto ei muutu tuotantokauden lyhentyessä 11 kuukaudesta 9 kuukauteen, munien muotoluvun ollessa 11 kuukauden aikana säännöllisesti munineitten kanojen munilla 71,2, 10 kuukauden aikana säännöllisesti munineittenkanojen munilla 72,4, 9 kuukauden aikana säännöllisesti munineitten kanojen munilla 71,7. 2) munan muotoluku, muutamia poikkeuksia huomioonottamatta, muuttuu munintakauden aikana tasaisesti siten, että se pienenee 2,3 prosenttia eli 72,6:sta 70,3:een, ja munat siis tulevat tuotantokauden kuluessa hieman pitkulaisemmiksi (kuva 2 ja 3), 3) munan muotoluku on munan koosta riippumaton, ja vuorosuhdekerroin on (vuorosuhdetaulu 1) r = —0,031 ±0,019 ja regressiokerroin on (regressiotaulu 1) R(y/x) =—0,018 R(x/y) =—0,053, sekä että 4) munan muoto on myöskin riippumaton vuosituotannon runsaudesta, ja vuorosuhdekerroin on (vuorosuhdetaulu 2) r = +0,085 ± 0,058 ja regressiokerroin (regressiotaulu 2) R(y/x) = +0,0285. R(x/y) = +0,025 Kananmunan muoto on näin …
subject: Articles
  topic: section
creator: Erik Martimo
rights: Copyright (c) 2024 Erik Martimo https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 63
ending page: 79
doi: 10.23986/afsci.71192

Determination of total quantity of cell wall constituents in foods and feeds
type: item
description: Raakakuitumääritys ehdotetaan korvattavaksi kettoaineidenkokonaispaljouden määrittämisellä. Menetelmä perustuu solusisällysaineiden ryhmään kuuluvien hiilihydraattien poistamiseen keittämällä näytettä 0.05 normaalisessa suolahappoliuoksessa.
subject: Research notes
  topic: section
creator: Lauri Paloheimo
rights: Copyright (c) 2024 Lauri Paloheimo https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-01-01
publication date: 1945-01-01
starting page: 19
ending page: 21
doi: 10.23986/afsci.71167

Suolalisäyksen vaikutuksesta maan reaktioon
type: item
description: The object of the investigation described was to determine how added salts reduce the pH of the soil and how soon the latter rises when the soil is irrigated and percolated by water. The experiment was performed in paraffined cardboard containers with holes in their bottoms to let the water out. The 5 different soil types used appear in Table 1. A same volume, 325 ml, of all the different soils was used, and the weight in grammes as Well the volume weight and the loss of ignition are shown in Table 1. 26.4 mg ekv. of each kind of salt were used per pot = 81.3 mg ekv./l of soil. The salts used also appear in Table 1. From time to time the pots were watered with distilled water and in the intervals were left to dry more or less, as happens in nature. The soil area of the pots being 50 cm2, 100 ml water used in irrigation corresponds to 20 mm rain. The amount of water used at different times as well as the outflow of water are given in Table 2, which also shows the pH observed at different periods. In order to give a clear view of the proceedings graphic representations of the chief results are given in Figs. 1—5, in which the outflow of water is marked on the abscissa and the pH values on the ordinate. The results show that the addition of salts (with the exception of CaC03) has initially clearly reduced the pH of the test soils, but on irrigation the percolating water has washed away the released H-ion and the pH of the soil rises. This rise appears most swiftly and clearly when KCl is used. It can be stated that it will eventually have raised the pH definitely above that of the untreated soil. An addition of CaCl2 also causes the pH to rise but more slowly and leaves it at about the same level as the pH of the untreated soil. In general an outflow of 100 mm water seems already sufficient to wash away from the soil the H-ion released by the addition of salts. As the amount of water which in Finland yearly percolates the soil, may be estimated to average 200 mm of rai…
subject: Articles
  topic: section
creator: Martti Salonen
rights: Copyright (c) 2024 Martti Salonen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 182
ending page: 193
doi: 10.23986/afsci.71185

Viljelyskelpoisen maan levinneisyydestä suomessa
type: item
description: At the initiative of the Ministry of Agriculture the area of arable land was roughly estimated according to communities. Due to the circumstances the elucidation deals only with the southern Finland up to the line along the river Oulu. The investigation was directed only to such districts where at least one farm can be established, with no regard to the size and the owners of the farms to which these districts belong. In addition to the technical arability also the economical suitability for clearing as well as the ownership relations according to the groups of owners (state, community, parish, company and a private person) have been elucidated in the work. South of the river-Oulu-line the arable land has been noted to amount to about 750.000 ha. Two-thirds of the arable land consist of peat land and one-third of mineral soil. The majority of it belongs to private landowners. The map 1 illustrates the area of arable land according to communities, the map 2 the area of arable land in per cent of uncultivated land and the map 3 the percentage of peat land and mineral soil in arable land.
subject: Articles
  topic: section
creator: Erkki Kivinen
rights: Copyright (c) 2024 Erkki Kivinen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-01-01
publication date: 1945-01-01
starting page: 22
ending page: 31
doi: 10.23986/afsci.71168

On the heritability of supernumerary nipples in Finnish home-bred sheep
type: item
description: Tekijän suorittamista risteytyskokeista on ilmennyt, että lisänisäisyys on vallitseva ominaisuus. F2-polvessa on saatu lisänisäisiä ja normaalinisäisiä suhteessa 3:1. Eräillä lampailla on lisänisistäkin saatu maitoa. Taulussa 2 pyörylä tarkoittaa normaalinisää ja x lisänisää, numerot nisien pituuksia mm:einä ja keskellä olevat luvut normaali- ja lisänisien etäisyyksiä.
subject: Articles
  topic: section
creator: Viljo Vainikainen
rights: Copyright (c) 2024 Viljo Vainikainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-01-01
publication date: 1945-01-01
starting page: 11
ending page: 18
doi: 10.23986/afsci.71166

Kaarlo Toivo Terho
type: item
description: Professor Toivo Terho wirkte seit 1917 als Leiter der Tierzüchtungsableitung der Landwirtschaftlichen Versuchsanstalt, seit 1941 als Direktor dei gesamten Unter suchungsanstalt sowie seit 1924 als Dozent an der Univeisität Helsinki. Terhos Forschungsarbeit ist giundlegender Art gewesen, und es ist sein Verdienst, dass man in der finnischen Tierzüchtung schon sehr früh den Formalismus aufgegeben und dem Entwickeln der Produktionsseigenschaften Aufmerksamkeit zugewandt hat. Desgleichen hat Terho ein Tierzüchtungsprogramm aufgestellt, in dem man durch intensive Individuenwahl die Milch- und Fettproduktion sowie die Dauer der Melkperiode, das Bestimmen der erblichen Beschaffenheit der Bullen, bei dem man sich auf die Beurteilung der Nachkommen stütz, zu bessern gesucht hat. Zui Förderung der Pferdezucht hat Terho einen Zugmesser entworfen, der an einem Auto zu befesti gen ist und leicht auf den jeweils erforderlichen Widerstand eingestellt werden kann. Durch Ziehen des Messwagens hat heutzutage jeder Hengst eine bestimmte Forde rungen erfüllende Probe zu bestehen, bevor er in das Stammbuch eingetragen wird. Terhos vielseitige Arbeit zugunsten der finnischen Haustierzüchtung hat ihn zu einem Bahnbiechei gemacht, an den wii uns mit unvergänglicher Dankbarkeit zu erinnern haben.
subject: Obituary
  topic: section
creator: Viljo Vainikainen
rights: Copyright (c) 2024 Viljo Vainikainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-01-01
publication date: 1945-01-01
starting page: 1
ending page: 10
doi: 10.23986/afsci.71165

Työnmenekistä lehdesten teossa sekä lepän ja koivun lehtien kokoomuksesta ja rehuarvosta
type: item
description: Work requirements for gathering of leaf fodder were investigated by using the following methods: 1) leaf fodder was gathered in ordinary way into bunches about 1,2 m in length and 30 cm in diameter, dried and stored in barn, 2) leaf fodder was cut in 3—4 m long pieces, placed on drying-hurdle 1 and allowed to stay there until winter. The quantity of leaves to be gained was determined and the fodder analyzed both fresh and dried. On the basis of the analyses the feed unit value and content of digestible protein were calculated. The chief results were as follows: The fresh bunches of leaf fodder contained 45 % leaves and 55 % undershrub; the air-dry bunches 43 % leaves and 57 % undershrub. In the course of drying the bunches lost about 50 % of their weight, the loss being approximately the same in regard to leaves and undershrub. The chemical composition of the dry matter of alder and birch leaf was approximately equal to that of good clover-hay, the former having, however, a higher protein content. During drying and storing changes took place in the composition of the leaf dry matter, N-free extracts and raw fat were decreased while fibre and protein were increased, the last mentioned in a considerable degree. The change in the leaf fodder stored upon hurdle was more distinct than in fodder bound in bunches. These changes indicate that nutritive losses have occurred in the leaves during storage and especially in the hurdle method these losses have been heavy. On the basis of the analyses it was calculated that 100 kg of dry (85 % dry matter) stripped leaves of alder make 43 f.u. and the same quantity of birch leaves 46 f.u. Accordingly 100 kg of fresh bunches of leaf fodder contained 8 f.u. and 100 kg of dry bunches 16 f.u. Dry leaves of alder contained 9,1 % digestible pure protein and those of birch 7,3 %. Gathering of bunches required 86,2 minutes of efficient working time per 100 kg of fresh leaf fodder. The average work output in a 10 hour day was 114 pieces of …
subject: Articles
  topic: section
creator: Paavo Kananoja
rights: Copyright (c) 2024 Paavo Kananoja https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-09-01
publication date: 1945-09-01
starting page: 101
ending page: 118
doi: 10.23986/afsci.71173

Yliopiston maatalouskirjaston uushankinnat v. 1945
type: item
subject: Announcements
  topic: section
creator: Toimittaja Toimittaja
rights: Copyright (c) 2024 Toimittaja Toimittaja https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-12-01
publication date: 1945-12-01
starting page: 170
ending page: 186
doi: 10.23986/afsci.71179

Öljypellavan viljelyn alkutaipaleelta suomessa: Vuonna 1942 tuotetun siemenen laatu
type: item
description: During the war in 1942 cultivation of oil-flax was started in Finland in order to produce raw material for oil industry. Seed brought from Argentina previous year was used for sowing. The cultivated area in 1942 was only 395 ha. The analysis of the seed produced shows that although the Argentine oil-flax ripens very late it may yield raw material the oil content of which approaches that of the imported Argentine flax-seed. The oil content of the samples from 1942 crop was 43,3% and the crude protein content 22.9 % of the dry matter.
subject: Articles
  topic: section
creator: Otto Valle
creator: Liisa Mali
rights: Copyright (c) 2024 Otto Valle, Liisa Mali https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-12-01
publication date: 1945-12-01
starting page: 144
ending page: 156
doi: 10.23986/afsci.71177

Distribution of thiamin (Vitamin B1) and fat in wheat grain
type: item
description: The chief purpose of the experiments has been to find out the thiamin content of the different parts of wheat grain. Special attention has been paid to the relation of the thiamin and fat content in germ, in the outer bran tissues, and in flours of different grades. On comparing the yeast fermentation method and thiochrome method with each other the former gave 45 to 85 per cent higher values for thiamin than the latter. The results presented in this paper were obtained by using the thiochrome method. All thiamin, as well as crude fat, ash, and fiber contents are given on dry basis. 70 to 80 per cent of the thiamin contained in wheat is concentrated in the germ end of the kernel. In analysis there were obtained the following contents for the germ preparations separated in a special way; ash 5.6 & 5.7 %; thiamin 35.1 & 35.0 μg/g; fat 18.8 & 15.8 % (the corresponding figures of whole kernel; 1.8 & 2.0 %; 3.9 & 3.5 μg/g; and 2.0 & 2.0 %). The thiamin content of the germ preparation was accordingly 9 to 10 times and the fat content 8 to 10 times greater than that on whole kernel so that the relation of the thiamin and fat contents in the germ preparation was about the same as in whole kernel. The content of ash, on the contrary, vas comparatively much lower in germ. The thiamin content of the outer bran tissues of wheat is very low. A small quantity of bran containing thiamin only about a quarter (0.9 μg/g) of the amount contained in whole kernel (3.8 μg/g) was separated with a scouring apparatus of simple construction. It was further possible to separate material about 7 per cent of the weight of grain from its surface without more than 7 per cent decrease in the thiamin content; while the decrease in the fiber content was greater by far (about 40 per cent). The relation crude fat/thiamin is greater in bran tissues than in whole kernel. Analytical data are given of milling products and a series of flours of a commercial mill which was obtained by mixing mill streams in…
subject: Articles
  topic: section
creator: L. H. Pulkki
creator: K. Puutula
rights: Copyright (c) 2024 L. H. Pulkki, K. Puutula https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 194
ending page: 204
doi: 10.23986/afsci.71186

Viljelyskasvien vedenkestämiskyvystä
type: item
description: In der Studie wird berichtet über die Untersuchungen, die im Sommer 1945 auf den Uferkulturen der zum Gewässergebiet des Oulujoki gehörenden Seen Pirttijärvi und Nuasjärvi ausgeführt worden sind über den Schaden, der den Kulturpflanzen durch das gegen Ende Juni eingetretene Hochwasser verursacht worden ist. Die Wasserstands- und Niederschlagsverhältnisse sowie die durchschnittlichen Wachstumszeiten im Untersuchungsgebiet sind in Abb. 1 wiedergegeben. Ausser den augenscheinlichen, die Schaden- und Abgangsgrenzen der verschiedenen Pflanzen angehenden Nivellierungen, deren Mittelwertergebnisse aus Tabelle 1 hervorgehen, sind den verschiedenen morphologischen Eigenschaften der Getreidepflanzen zugewandte Untersuchungen auf Grund von Ähren(Rispen-)proben aus den Kulturen ausgeführt worden. Zu jeder Probe haben 20 Ähren gehört. Die einer Probe entsprechenden Messungswerte sind in relative Werte umgerechnet und auf ihrer Grundlage graphische Darstellungen ausgearbeitet worden zu den Figuren 2—4, die also die Abhängigkeit der verschiedenen morphologischen Eigenschaften vom Wasserstand widerspiegeln. Ausserdem sind auch für 1 m2 grosse Probeflächen Ertragsbestimmungen ausgeführt worden, deren Ergebnisse aus Abb. G hervorgehen. Die Untersuchungen lehren, dass die Abgangsgrenze sich bei den verschiedenen Kulturpflanzen recht deutlich abhebt. Unter den Kulturpflanzen hat sich der Timothee in der Wasserresistenz als am besten erwiesen. Seiner Abgangsgrenze hat eine etwa 20tägige, der des Leins eine 14tägige und der des Roggens eine 11tägige Wasserdecke entsprochen. Die Abgangsgrenze von Hafer und Klee hat in der Hochwassergrenze gelegen, die der Gerste wiederum 3cm und die der Kartoffel 10 cm höher. Die Schadengrenze hat sich bei den Wiesenpflanzen schwer festlegen lassen. Sie hat sich wenigstens nicht viel höher als die Abgangsgrenze hingezogen. Bei den übrigen Pflanzen hat die Schadengrenze durch schnittlich etwa 30 cm oberhalb der Abgangsgrenze gelegen. Der Wasserschaden äuss…
subject: Articles
  topic: section
creator: Pentti Saukko
rights: Copyright (c) 2024 Pentti Saukko https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 97
ending page: 114
doi: 10.23986/afsci.71194

Maaperän humuksen määrittämisestä
type: item
description: Esillä olevassa tutkimuksessa on vertailtu muutamien humuksen määritystapojen, nimenomaan oksidimetristen märkäpolttojen antamia tuloksia Suomen maaperästä. Kokeita on suoritettu Altenin menetelmällä (2-n K2Cr2O7), 1-n K2Cr2O7:lla ja lisäksi permanganaattipoltolla (0.1-n KMnO4). Tutkimuksessa on käytetty muutamia tunnettuja orgaanisia aineita (manniitti, tärkkelys ja selluloosa) sekä humuspitoisuudeltaan erilaisia maanäytteitä. Tuloksista voidaan esittää seuraavat päätelmät: 1. 0.1-normaalisella kaliumpermanganaatilla saadaan Simonin esittämää menettelytapaa käyttäen maan vesiuutteista ilmeisesti oikeaan osuvia hiilipitoisuuksia. 2. Maaperän humuspitoisuutta tutkittaessa saadaan kaliumpermanganaatilla alemmista mantukerroksista hyvin samanlaisia hiilipitoisuuksia kuin Altenin menetelmällä, mutta vähemmän lahonneista pintakerroksista se antaa liian pieniä lukuja. 3. 1-n K2Cr2O7 on liian heikko hapetin, ja sillä maaperän humusta poltettaessa saadut C-pitoisuudet ovat vain noin 9/10 2-n K2Cr2O7:n antamista. 4. Liekillä keittäminen ei ole tarkasta aikarajoituksesta huolimatta sopiva bikromaattipolton reaktion kiihdyttämiseen, vaan tähän tarkoitukseen soveltuu paremmin pitkä reaktioaika kiehuvassa vesihauteessa. 5. 2-normaalinen kaliumbikromaatti (Altenin menetelmä) antaa erilaisia humusnäytteitä tutkittaessa parhaiten kuivapolttojen (elementaarianalyysi ja hehkutushäviö) kanssa yksiin käyviä ja todennäköisesti melko oikeita hiilipitoisuuksia. 1. 0.1-normaalisella kaliumpermanganaatilla saadaan Simonin esittämää menettelytapaa käyttäen maan vesiuutteista ilmeisesti oikeaan osuvia hiilipitoisuuksia. 2. Maaperän humuspitoisuutta tutkittaessa saadaan kaliumpermanganaatilla alemmista mantukerroksista hyvin samanlaisia hiilipitoisuuksia kuin Altenin menetelmällä, mutta vähemmän lahonneista pintakerroksista se antaa liian pieniä lukuja. 3. 1-n K2Cr2O7 on liian heikko hapetin, ja sillä maaperän humusta poltettaessa saadut C-pitoisuudet ovat vain noin 9/10 2-n K2Cr2O7:n antamist…
subject: Articles
  topic: section
creator: Jouko Vuorinen
rights: Copyright (c) 2024 Jouko Vuorinen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 11
ending page: 24
doi: 10.23986/afsci.71188

Laskelmia maanviljelyksen taloudellisista edellytyksistä sotavuosina
type: item
description: A study was made to determine the profitableness of Finnish agriculture in wartime provided that all its products were sold at maximum prices according to regulations and that all agricultural workers including the farmers themselves received the same wages as according to statistics were paid to annual worker with own provision. For this purpose a detailed estimate was formed of the gross return of agriculture and of operating expenses on the average in years 1935—39 as well as in the household years 1940—41, 1941—42, 1942—43, 1943—44 and 1944—45. As to the last-mentioned year the estimate has been made in advance and requires adjustment. The financial return of the agriculture in different years is presented in Table 4 in which the amount of the assumed gross return, operating expenses, and net return is expressed in millions of marks in the whole country and the amount of net return in marks per hectare of agricultural area.
subject: Articles
  topic: section
creator: K. U. Pihkala
rights: Copyright (c) 2024 K. U. Pihkala https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-09-01
publication date: 1945-09-01
starting page: 79
ending page: 100
doi: 10.23986/afsci.71172

Koekenttien maaperän epätasaisuudesta
type: item
description: The inequality of the Finnish soil with regard to the varying thickness of the soil layers of different age in heavy clay has previously (1) been described as a factor of strong influence on test conditions. The present paper deals chiefly with the effect of the acidity of the soil on the inequality of muddy clay and silt soil, and with the relation of the mechanical composition of silt soil and the various factors of fertility to the productivity of the test soil. The investigation leads to the following conclusions: 1. Even comparatively small changes in the mutual quantitative relations between the fine (<(0.06 mm) mineral refractions of the soil of the test field may have a decisive effect on the physical propercies of the soil and on the inequality of the test field. 2. Among the soil properties of an effectively cultivated, fertile test field in good condition the acidity may develop into a strongly yield restricting factor and thus give rise to quite considerable inequalities in the test field. 3. In the different parts of the test fields the quantities of exchangeable lime (2) also show consider able differences which may affect the yield, especially in the case of soils poor in lime. 4. Bearing in mind the results of the above investigation, it is advisable carefully to investigate the soil when choosing the sites for new experiment stations. Above all it should be ascertained that the experiment station will comprise the typical soils representing the different soils of the district. 5. At the same time special attention should be devoted to the investigation of the plots intended for test fields. In the first place the mechanical composition of the soil should be carefully determined and also at any rate the acidity of the soil and the exchangeable lime. 6. Plant growing tests as a method of investigation involve such an amount of work and expense and their results are so important to agriculture that a thorough soil investigation should be carried out on…
subject: Articles
  topic: section
creator: Jouko Vuorinen
rights: Copyright (c) 2024 Jouko Vuorinen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 123
ending page: 133
doi: 10.23986/afsci.71181

Über das Verhältnis zwischen frühreife und Ertragsfähigkeit beim Hafer
type: item
description: Tutkimuksessa osoitetaan, että kauralajikkeiden aikaisuuden ja satoisuuden välillä vallitsee negatiivinen korrelaatio. Kultasade 11-kauran satoisuuteen verrattuna merkitsee yhden päivän aikaisuusero keskimäärin n. 1.33 % satoisuuseroa. Näin ollen kauralajikkeita, joiden satoisuusero (Kultasade H-kauraan verrattuna) on kutakin kasvupäivää kohti 1.33 %, voidaan pitää aikaisuuteensa nähden keskenään yhtä satoisina, eli niiden T-satoisuus on keskenään yhtä suuri. Tutkittavan lajikkeen T-satoisuus lasketaan kaavasta: T-satoisuus = R—1.33 T, jolloin R = ko. lajikkeen prosenttinen sato Kultasade 11-kauran (mittarilajikkeen) sadon määrästä ja T = tutkittavan lajikkeen ja Kultasade 11-kauran aikaisuusero päivissä; mittarilajiketta aikaisemman lajikkeen T-arvo on (—) merkkinen, myöhäisemmän (+ ) merkkinen. Kauralajikkeille lasketut T-satoisuudet osoittavat, että parhaiden myöhäisten kaura lajikkeiden (esim. Örn-kauran) satoisuus on erittäin hyvä, joten entistä tuntuvasti satoisampien myöhäisten lajikkeiden luominen kasvinjalostustietä, tavanomaista risteytysmenetelmää käyttäen, tuottanee vaikeuksia. Sen sijaan aikaisten kauralajikkeiden satoisuudessa on todennäköisesti vielä paljon parantamisen varaa.
subject: Articles
  topic: section
creator: Onni Pohjakallio
rights: Copyright (c) 2024 Onni Pohjakallio https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-09-01
publication date: 1945-09-01
starting page: 120
ending page: 128
doi: 10.23986/afsci.71174

Über die Resistenz der in Finnland anzubauenden Getreiderosten gegen Weizensteinbrand und Haferflugbrand
type: item
description: In der Landwirtschaftlichen Versuchsanstalt, Abteilung für Pflanzenkrankheiten, sind über die Resistenz von aus finnischen Pflanzenzüchtungsanstalten erhaltenen Sommerweizenlinien gegen Steinbrand [Tilletia caries (DC.) TUL.] Ver suche angestellt worden, deren Ergebnisse im folgenden wiedergegeben werden. Zugleich werden die in der Abteilung für Pflanzenkrankheiten in den Jahren 1937 1938 ausgeführten Versuche veröffentlicht, in denen die Resistenz verschiedener Hafersorten gegen Ustilago avenue (PERS.) JENS, erforscht wird.
subject: Articles
  topic: section
creator: E. A. Jamalainen
rights: Copyright (c) 2024 E. A. Jamalainen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 45
ending page: 49
doi: 10.23986/afsci.71190

Eri uuttomenetelmlen vertailua helppoliukoisen fosforihapon esiintymissuhteiden selvittämisessä etelä-poh janmaan kasvinviljelyskoeaseman koekentällä
type: item
description: Esilläolevassa tutkimuksessa on vertailtu muutamien kemiallisten fosfaatinmääritysmenetelmien tuloksia viljelysalueella, jonka kasvuominaisuudet tunnetaan lähes 20:n vuoden ajalta. Fosfaatinmääritykset on tehty koekentältä järjestelmällisesti otetuista näytteistä ja muutamista toisaalta otetuista suuremmista ja muissa yhteyksissä tarkemmin tutkituista maanäytteistä. Vertailuun on otettu Spurwayn esittämä kenttämenetelmä 0.025 n. etikkahapolla uuttosuhteessa 1: 6, Egnérin esittämä menetelmä kalsiumlaktaatin ja suolahapon seoksella uuttosuhteessa 1: 50, Truogin esittämä menetelmä 0.002 n. rikkihapolla, jossa on 3 g/l ammoniumsulfaattia, uuttosuhteessa 1: 200, ja uusi menetelmä kalsiumasetaattipuskurilla, jonka pH on 3.7, uuttosuhteessa 1: 10. Käytetyistä menetelmistä antoi Spurwayn menetelmä parhaiten viljelyskokemuksien kanssa yhteen käyviä tuloksia. Lähes yhtä hyvin kävivät asetaattipuskurilla saadut tulokset yhteen niiden kanssa. Huonompi oli yhteenkäyminen Egnérin menetelmän tuloksilla ja kaikkein huonoin Truogin menetelmän tuloksilla.
subject: Articles
  topic: section
creator: Martti Salonen
rights: Copyright (c) 2024 Martti Salonen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 80
ending page: 96
doi: 10.23986/afsci.71193

Nuorten emakkojen ja leikkojen lisäkasvukyky toisiinsa verrattuna
type: item
description: Hinsichtlich der Frage, ob im Zuwachsvermögen der auf ein Gewicht von 90—100 kg gemästeten Säue und gleich schwerer kastrierter Eber oder Borge ein Unterschied besteht, begegnet man im Schrifttum (1, 2,3, 4) auseinandergehenden Auffassungen. Aus diesem Grunde und weil der Frage bedeutendes theoretisches wie auch praktisches Intresse zukommt, ist sie in der vorliegenden Untersuchung einer erneuten Betrachtung unterzogen worden. Als Untersuchungsstoff hat ein Material gedient, das im Laufe der Jahre zusammengekommen ist bei vergleichenden Versuchen, die an der Versuchsstation für Schweinewirtschaft über verschiedene Schweinestämme ausgeführt worden sind. In diese Versuche sind aus je vier Tieren bestehende Gruppen einbezogen; die zu ihnen gehörenden Ferkel entstammen demselben Wurf. Die Gruppen umfassen normalerweise 2 Säue und 2 Borge, die in derselben Bucht gepflegt werden und aus demselben Trog fressen. In Abstammung, Pflege und Fütterung bestehen also bei ihnen so gleichartige Wachstumsbedingungen, wie sie in der Praxis überhaupt angeordnet werden können. Die Tiere werden einmal wöchentlich gewogen und bei einem Gewicht von 00—100 kg geschlachtet. Für die statistische Behandlung wurden die Wägungsergebnisse der bis zum Jahre 1939 gezüchteten, im Vorfrühling geborenen Gruppen genommen, die 2 Säue und 2 Borge umfassten und deren Tiere alle bis zu einem Gewicht von 90—100 kg erzogen wurden. Es bestanden 100 Gruppen, die 200 Säue und 200 Borge zählten. Für beide Gruppen wurde eine gewöhnliche Korrelationstafel über die Wechselbeziehung zwischen Alter und Gewicht aufgestellt. Die mittleren Gewichte der Gruppen von je 200 Tieren in verschiedenem Alter gehen aus der Zusammenstellung auf S. 139 und aus dem Diagramm auf S. 140 hervor. Als Endergebnis der Untersuchung hat sich herausgestellt, dass die von denselben Eltern abstammenden, auf gleiche Weise gefütterten Säue und Borge 90 kg Gewicht oder Bacongewicht durchschnittlich gleich schnell erreichen, so dass das Zuwachsv…
subject: Articles
  topic: section
creator: Ilmari Poijärvi
rights: Copyright (c) 2024 Ilmari Poijärvi https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1945-12-01
publication date: 1945-12-01
starting page: 136
ending page: 143
doi: 10.23986/afsci.71176

Kalkituksen vaikutuksista maaperän orgaaniseen ja helppoliukoiseen fosforiin
type: item
description: The purpose of the investigation is to elucidate which part of the phosphorus of soil is changed to easily soluble and root-soluble by liming and how fertilizing effects on the organic phosphorus of soil. For test material samples were selected to represent as far as possible the types of soil in which 1 the total phosphorus consists to a great extent of organic phosphorus and to a smallest possible extent of ferric and aluminium phosphates (heavy clay 5) and 2. the total phosphorus consists to a great extent of ferric and aluminium phosphates and to a small extent of organic phosphorus (muddy clay 4). Besides, in some samples phosphorus is present both in organic form and as ferric and aluminium phosphates (muddy clay 3), and the content of both being low (heavy clay 6). In addition, samples have been obtained from many years’ fertilizer experiment fields. Soil samples have been preserved limed and moistened in different ways for 9 months (Table 1) and for 6 months (Table 2). After incubation lime the organic phosphorus of samples was determined by treating with 0.25 N NaOH and easily soluble phosphorus with lactate method (Table 1). The samples preserved for a shorter period were analyzed according to Neubauer test whereby 3 successive harvests were made (Table 2). Due to liming organic phosphorus was decreased and the lactate-soluble phosphorus increased in samples containing amply organic phoshorus (Table 1). The Neubauer test gave similar results as the lactate method (Table 2). It can be concluded from the data that the increase of lactate-soluble and root-soluble phosphorus caused by liming is to a large extent ascribable to mobilization of organic phosphorus since it is greatest in soils where the percentage of organic phosphorus is highest. A part of the increase of easily soluble phosphorus is due to hydrolyzation of ferric and aluminium phosphates, since also in samples, containing little organic phosphorus but plenty of ferric and aluminium phosphates (m…
subject: Articles
  topic: section
creator: Martti Salonen
rights: Copyright (c) 2024 Martti Salonen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 1946-01-01
publication date: 1946-01-01
starting page: 1
ending page: 10
doi: 10.23986/afsci.71180