Apollonia – Proceedings of the Finnish Dental Society
Apollonia – Proceedings of the Finnish Dental Society on Suomen Hammaslääkäriseura Apollonian uusi sähköinen julkaisu, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Apollonia on täysin avoin tiedelehti, jossa julkaistaan vertaisarvioituja suomen- ja ruotsinkielisiä hammaslääketieteen alaan kuuluvia tieteellisiä alkuperäisartikkeleita ja katsauksia. Lehden tavoitteena on välittää tutkittua tietoa hammaslääketieteestä.
Tekijänoikeus säilyy kirjoittajalla siten, että julkaisuoikeus on Apollonia – Proceedings of the Finnish Dental Society -tiedelehdellä. Kirjoittajalla on oikeus rinnakkaistallentaa kirjoituksen lopullinen Apollonia – Proceedings of the Finnish Dental Society -lehdessä julkaistu pdf-versio yliopistojen, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten omiin rinnakkaisjulkaisuarkistoihin ilman erillistä lupaa. Apollonia – Proceedings of the Finnish Dental Society -tiedelehti tulee mainita rinnakkaistallenteissa tekstin alkuperäisenä ja ensisijaisena julkaisijana. Lehdessä ilmestyvät tiedeartikkelit ovat avoimesti kaikkien käytettävissä CC BY 4.0 (NIMEÄ 4.0 KANSAINVÄLINEN) -lisenssin ehtojen mukaisesti: lähde on mainittava asianmukaisesti, ja lisäksi on tarjottava linkki lisenssiin ja merkittävä, mikäli on tehty muutoksia.
Hammaslääketieteen ja lääketieteen opiskelijat tiedostavat urheilujuomien haitat
Lähtökohdat: Urheilujuomien käyttö nuorten keskuudessa on yleistä, ja monet kuluttavat niitä säännöllisesti. Urheilujuomia käytetään ensisijaisesti elimistön nestetasapainon ylläpitämiseen, mutta myös niiden maun vuoksi. Säännöllinen käyttö voi kuitenkin lisätä hampaiden eroosiota ja kariesriskiä. Tämän kyselytutkimuksen tarkoituksena oli selvittää urheilujuomien käyttötottumuksia sekä tietoisuutta niiden käytöstä Oulun yliopiston hammaslääketieteen ja lääketieteen opiskelijoiden keskuudessa. Menetelmät: Kyselytutkimus toteutettiin 16.5.–31.5.2023 sähköisenä Webropol-kyselynä. Kysely rakentui monivalintakysymyksistä, ja kyselyyn vastasi 218/1 129 opiskelijaa (vastausprosentti 19 %). Tulokset: Suurin osa hammaslääketieteen ja lääketieteen opiskelijoista käyttää urheilujuomia harvoin eli korkeintaan kerran tai pari kuukaudessa. Yleisimmin niitä nautitaan urheilusuorituksen aikana tai sen jälkeen. Käyttö perustuu uskomukseen suorituskyvyn parantamisesta, ystävien vaikutukseen tai makumieltymyksiin. Suurin osa hammaslääketieteen ja lääketieteen opiskelijoista on tietoisia urheilujuomien vaikutuksista suunterveyteen. Johtopäätökset: Hammaslääketieteen ja lääketieteen opiskelijoiden urheilujuomien käyttö on melko vähäistä, ja he ovat tietoisia juomien haitoista. Jatkossa kyselyiden avulla olisi mahdollista saada kattavampaa tietoa urheilujuomien käytöstä eri kohderyhmissä, mikä tukisi tehokkaampaa ja kohdennetumpaa valistusta erityisesti urheilua harrastaville ja ammattiurheilijoille.
Copyright (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Hammaslääketieteen opiskelijat tekstiä tuottavan tekoälyn käyttäjinä
Tekoälysovellukset ovat tulleet nopeasti osaksi arkea sekä työelämää ja opiskelua. Sovellusten käytöstä on toistaiseksi vain vähän tutkimuksia. Tässä tutkimuksessa selvitettiin, miten Helsingin yliopiston hammaslääketieteen opiskelijat käyttävät tekstisisältöä käsitteleviä, muokkaavia ja tuottavia tekoälysovelluksia. Poikkileikkauksellisen kyselytutkimuksen perusteella opiskelijoiden tekoälysovellusten käyttö on yleistä ja sovelluksia käytetään sekä opinnoissa että vapaa-ajalla. Sovelluksia käytetään erityisesti opiskelutehtävien tukena, tenttiin valmistautumisessa sekä tiedonhaussa. Opiskeluvaiheella on vaikutusta sovellusten käyttöön. Prekliinisen vaiheen opiskelijoista selvästi useampi raportoi käyttävänsä sovelluksia kliinisen vaiheen opiskelijoihin verrattuna. Opiskelijoiden asenteet tekoälysovellusten käytöstä opiskelun apuna olivat myönteisiä, mutta vastauksissa ilmeni myös huoli sovellusten oppimista heikentävistä vaikutuksista. Tekoäly on jo osa hammaslääketieteen opiskelijoiden oppimisympäristöä. Suotuisan kehityssuunnan varmistamiseksi tarvitaan opettajakunnan tukea ja tieteellistä näyttöä tekoälyn oppimista edistävästä käytöstä. The use of text-generating AI among dental students Artificial Intelligence (AI) applications have rapidly become a part of everyday and work life. They are also used to support studying. So far, little research has been conducted on the use of these applications. The aim of the study was to investigate the frequency and experiences of use of AI applications that process, edit and produce text content by dental students at the University of Helsinki. Based on a cross-sectional questionnaire study, the use of AI applications among dental students is common. AI applications are used for study and leisure alike. They are used in particular to support study assignments, prepare for exams and retrieve information. The course level has an impact on the use of applications. Significantly more students in the preclinical phase reported application use when compared to students in the clinical phase. The attitudes of the students towards the use of AI as a learning aid were positive, but the answers also showed concern about the possible effects of AI that weaken learning. AI is already part of the learning environment for dental students. To ensure a favourable development, both the support of the teaching staff and scientific evidence on the use of AI to promote learning are needed.
Laajat synnynnäiset hammaspuutokset ja niiden hoitomahdollisuudet
Tämän julkaisun tarkoituksena on selvittää laajojen, muihin oireyhtymiin liittymättömien synnynnäisten hammaspuutosten geneettistä taustaa, hammaspuutosten vaikutuksia ja hoitomahdollisuuksia pysyvässä hampaistossa. Julkaisussa käytetty aineisto on haettu Pubmed- ja Scopus-tietokannoista toukokuussa 2022. Hauista on rajattu pois ennen vuotta 2000 julkaistut ja muita kuin synnynnäisiä hammaspuutoksia käsittelevät julkaisut sekä muihin sairauksiin tai kehityshäiriöihin, kuten Downin oireyhtymään tai huuli- ja suulakihalkioihin, liittyvät hammaspuutokset. Kaksoiskappaleiden karsimisen jälkeen jäljelle jääneiden julkaisujen (n = 192) sopivuus lähteiksi arvioitiin tiivistelmien perusteella. Hoitamattomana oligodontia voi vaikuttaa potilaan kasvojen luuston kehitykseen, mistä voi aiheutua potilaalle esteettistä ja toiminnallista haittaa. Laajat hammaspuutokset voivat vaikuttaa negatiivisesti myös potilaan kokemaan elämänlaatuun, erityisesti siinä vaiheessa, kun maitohampaita menetetään ja kun hammaspuutokset tulevat selvemmin näkyville. Synnynnäisen oligodontian hoito vaatii huolellista suunnittelua ja moniammatillista yhteistyötä. Laajat hammaspuutokset vaikuttavat kasvojen anatomisiin rakenteisiin, mikä pitää ottaa huomioon esimerkiksi implanttiprotetiikan suunnittelussa. Extensive Congenital Tooth Agenesis and Its Treatment Modalities The objective of this review is to provide a summary of the genetic background and the adverse effects of non-syndromic oligodontia on the development of dentoalveolar and skeletal structures of the facial area and to assess its effects on treatment planning in permanent dentition. The material used in the publication was retrieved from the Pubmed and Scopus databases in May 2022. The searches were limited to publications published after 2000. Articles dealing with other than congenitally missing teeth, as well as tooth loss related to other diseases or developmental disorders, such as Down syndrome or cleft lip and palate were excluded. After eliminating duplicates, the remaining publications (n = 192) were assessed for suitability based on their abstracts. If left untreated, oligodontia can affect the development of the patient’s facial bone structure, which can cause aesthetic and functional problems to the patient. Oligodontia can also have a negative impact on the quality of life experienced by the patient, especially at the stage when deciduous teeth are lost, and the lack of teeth becomes more clearly visible. The treatment of congenital oligodontia requires careful planning and multiprofessional cooperation. Severe oligodontia affects the development of the anatomical structures of the face, which must be considered, for example, when designing implant prosthetics.
Copyright (c) 2025 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Minor or adult? A different approach in the Nordic countries vs Europe
Around 1 out of 5, or 150 million children, under the age of 5 worldwide are unregistered or lack a birth certificate. Unaccompanied minor migrants have many benefits that are inaccessible to adults. It is evident that the age of migrants is one of the key variables that must be ascertained. Equally, it is important that juveniles are housed under safe conditions, including not with adults who are professing to be children. In contrast to teeth, bone growth is dependent on nutrition and external factors. Teeth and bone develop independently and, consequently, it might be a good argument for using both dental and bone development in medical age estimation. The Nordic countries use dental development to estimate the age especially by staging wisdom teeth from radiographs. All countries also estimate age based on skeletal maturity. In addition, Finland and Denmark use physical maturity criteria and Denmark uses sexual maturity. Various recognised scientific methods are used by the different countries. All EU + countries, except Ireland, approve some form of medical age assessment. 21 use dental radiograph analysis and 16 dental observations. 23 countries use carpal (hand/wrist) radiographs, 14 collarbone radiographs and 2 knee MRIs and 8 sexual maturity observations.
Alaikäinen vai aikuinen? Erilainen lähestymistapa Pohjoismaissa ja Euroopassa
Noin joka viides alle 5-vuotias lapsi maailmassa, eli noin 150 miljoonaa lasta, on rekisteröimätön tai vailla syntymätodistusta. Ilman huoltajaa liikkuvilla alaikäisillä maahanmuuttajilla on monia etuja, joita aikuiset eivät saa. Maahanmuuttajien ikä on siten yksi keskeisistä asioista, jotka on selvitettävä. Yhtä tärkeää on varmistaa, että alaikäiset majoitetaan turvallisesti eikä esimerkiksi yhdessä aikuisten kanssa, jotka väittävät olevansa lapsia. Toisin kuin hampaiston kohdalla, luuston kasvu riippuu ravinnosta ja ulkoisista tekijöistä. Hampaisto ja luusto kehittyvät toisistaan riippumatta, minkä vuoksi lääketieteellisen iän arvioinnin apuna voi olla perusteltua käyttää sekä hampaiden että luiden kehitystä. Pohjoismaissa ikää arvioidaan hampaiden kehityksen perusteella, erityisesti tutkimalla viisaudenhampaita röntgenkuvista. Kaikissa maissa arvioidaan ikää myös luuston kypsyyden perusteella. Lisäksi Suomessa ja Tanskassa käytetään fyysisen kypsyyden kriteerejä ja Tanskassa myös seksuaalisen kypsyyden arviointia. Eri maissa hyödynnetään tunnettuja ja tieteellisesti hyväksyttyjä menetelmiä. Kaikki EU- ja yhteistyömaat Irlantia lukuun ottamatta hyväksyvät jonkinlaisen lääketieteellisen iän arviointimenetelmän. 21 maassa käytetään hampaiden röntgenkuvien analysointia ja 16 maassa tehdään havaintoja hampaiden kehityksestä. 23 maassa hyödynnetään ranteen ja käden röntgenkuvia, 14 maassa solisluun röntgenkuvia ja kahdessa maassa polven magneettikuvausta (MRI), ja kahdeksassa maassa arvioidaan seksuaalista kypsyyttä. Minor or adult? A different approach in the Nordic countries vs Europe Around 1 out of 5, or 150 million children, under the age of 5 worldwide are unregistered or lack a birth certificate. Unaccompanied minor migrants have many benefits that are inaccessible to adults. It is evident that the age of migrants is one of the key variables that must be ascertained. Equally, it is important that juveniles are housed under safe conditions, including not with adults who are professing to be children. In contrast to teeth, bone growth is dependent on nutrition and external factors. Teeth and bone develop independently and, consequently, it might be a good argument for using both dental and bone development in medical age estimation. The Nordic countries use dental development to estimate the age especially by staging wisdom teeth from radiographs. All countries also estimate age based on skeletal maturity. In addition, Finland and Denmark use physical maturity criteria and Denmark uses sexual maturity. Various recognised scientific methods are used by the different countries. All EU + countries, except Ireland, approve some form of medical age assessment. 21 use dental radiograph analysis and 16 dental observations. 23 countries use carpal (hand/wrist) radiographs, 14 collarbone radiographs and 2 knee MRIs and 8 sexual maturity observations.
In forensic sciences, age estimation is applied mostly when the age of the asylum seekers is unclear especially in cases of the unaccompanied children and in victim identification in reconciling the identity of the deceased. In young individuals the maturation status of teeth as well as eruption of teeth are inspected, and in older individuals degenerative changes like secondary dentine deposits can be evaluated. From a deceased individual, tooth specimens can be extracted for age estimation purposes, which is obviously not possible from a living individual. Age estimation methods by means of the teeth are reviewed.
Oikeuslääketieteellinen iän arviointi hampaiston avulla
Oikeuslääketieteessä iän arviointia käytetään useimmiten tapauksissa, joissa alaikäisen yksintulleen turvapaikanhakijan ikä on epäselvä, ja uhrintunnistuksessa vainajan henkilöllisyyden selvittämiseen. Nuorten kohdalla iän arvioinnissa tutkitaan hampaiden kehitystä ja puhkeamista, kun taas aikuisten ollessa kyseessä tutkitaan hampaiden ikääntymiseen liittyviä muutoksia, kuten sekundaaridentiinin muodostumista. Vainajalta voidaan poistaa yksittäisiä hampaita iän arviointia varten, mikä ei luonnollisesti ole mahdollista elävien henkilöiden kohdalla. Tässä artikkelissa tarkastellaan erilaisia iän arviointimenetelmiä hampaiden avulla. Age estimation by means of teeth In forensic sciences, age estimation is applied mostly when the age of the asylum seekers is unclear especially in cases of the unaccompanied children and in victim identification in reconciling the identity of the deceased. In young individuals the maturation status of teeth as well as eruption of teeth are inspected, and in older individuals degenerative changes like secondary dentine deposits can be evaluated. From a deceased individual, tooth specimens can be extracted for age estimation purposes, which is obviously not possible from a living individual. Age estimation methods by means of the teeth are reviewed.
Forensic Odontology 2026 – An introduction
Forensic Odontology 2026 – An introduction Forensic odontology is a special discipline in dentistry. Forensic odontologists primarily work on assignment from authorities or closely related disciplines such as forensic medicine. The main tasks for forensic odontologists include personal identifications by means of the teeth, age assessments, and the examination of evidence objects suspected to be of dental/odontological origin or objects/tissue with a suspected dental impact. This paper provides an appetiser in the form of an overview of the most important issues in forensic odontology which are covered in the present Nordic Theme issue.
Oikeushammaslääketiede on hammaslääketieteen erikoisala. Oikeushammaslääkärit työskentelevät pääasiassa viranomaisten pyynnöstä tai oikeuslääketieteellisissä tehtävissä. Oikeushammaslääkärien keskeisiin tehtäviin kuuluvat esimerkiksi vainajien henkilöllisyyden selvittäminen hampaiden avulla ja iän arviointi. Lisäksi heidän tehtävänään on selvittää hammasperäiseksi epäillyn todistusaineiston alkuperä sekä tutkia esineistä tai kudoksesta mahdollisesti hampaiston jättämiä jälkiä (puremajäljet). Artikkeli tarjoaa johdannon aiheeseen ja luo samalla yleiskatsauksen tärkeimpiin oikeushammaslääketieteen osa-alueisiin, joita käsitellään tässä pohjoismaisessa teema-artikkelisarjassa. Forensic Odontology 2026 – An introduction Forensic odontology is a special discipline in dentistry. Forensic odontologists primarily work on assignment from authorities or closely related disciplines such as forensic medicine. The main tasks for forensic odontologists include personal identifications by means of the teeth, age assessments, and the examination of evidence objects suspected to be of dental/odontological origin or objects/tissue with a suspected dental impact. This paper provides an appetiser in the form of an overview of the most important issues in forensic odontology which are covered in the present Nordic Theme issue.
Hammaslääketieteen eri koulutusasteiden ohjaajat kaipaavat pedagogista koulutusta
Hammaslääketieteessä opiskelijoita ja koulutettavia ohjataan eri vaiheissa: peruskoulutuksessa, kesäkandina, syventävässä käytännön harjoittelussa ja erikoistumiskoulutuksessa. Hammaslääketieteen ohjaajilla on kahdenlainen koulutustarve. Heidän on pidettävä yllä substanssiosaamistaan hammaslääketieteessä sekä tietojen että kliinisen osaamisen suhteen ja samalla kehitettävä, päivitettävä sekä ylläpidettävä pedagogisia tietojaan ja taitojaan. Näin he voivat tukea tulevien kollegojensa osaamisen kehittymistä koulutusjaksojen aikana ja toimia pätevinä osaamisen arvioijina eri koulutusvaiheissa. Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, millaisia ohjaajia hammaslääketieteen kliinisillä aloilla toimii sekä millaista ja mihin liittyvää pedagogista koulutusta he kokevat tarvitsevansa. Tutkimus toteutettiin kyselynä, joka lähetettiin kaikille HUS ERVA-alueen tavoitetuille hammaslääketieteen ohjaajille. Tuloksista kävi ilmi, että yli puolella ohjaajista ei ollut lainkaan pedagogista koulutusta ja suurin koulutustoive kohdistui kliinisen työn ohjaamiseen ja arviointiin. Kaikki vastaajaryhmät toivoivat koulutusta, ja eniten toivottiin lähi- ja etäkoulutuksen yhdistämistä. Tutkimuksen perusteella voidaan päätellä, että HUS ERVA-alueella toimivat hammaslääketieteen ohjaajat toivovat lisää pedagogista koulutusta ohjaustyön tueksi. Erityistä huomiota tulisi kiinnittää kliinisen työn ohjaamiseen ja arviointiin. Faculty development in pedagogy is needed in all levels of dental education In dental education, supervisors are needed at different stages: undergraduate studies, advanced practical training and postgraduate studies. Dental supervisors have two primary training needs: maintaining their professional, discipline-specific competences in their clinical specialty, and simultaneously developing, updating, and sustaining pedagogical knowledge and skills. These competencies enable supervisors to effectively support the development of their future colleagues and to assess the competences of learners at various stages of dental training. The aim of this study was to identify the types of supervisors working in the clinical fields of dentistry and to explore the preferred pedagogical content and delivery methods for their future training. The study was conducted as a survey sent to all targeted dental supervisors in the HUS ERVA region. The results demonstrated that over half of the supervisors had no pedagogical training, with the greatest need reported in the supervision and assessment of clinical work. All respondent groups expressed a preference for a blend of in-person and remote education. In conclusion, the findings suggest that dental supervisors in the HUS ERVA region hope for more pedagogical training to support their supervisory roles. Special emphasis should be placed on fostering and assessing the clinical competences of future dentists.
Kliininen työtilannetentti on osa hammaslääkäriopiskelijoiden arviointia
Lähtökohdat: Kliininen työtilannetentti (objective structural clinical examination, OSCE) järjestetään Suomessa hammaslääketieteen koulutusyksiköiden yhteisenä tenttinä neljän opintovuoden jälkeen osana viransijaisuuskelpoisuutta. Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää opiskelijoiden näkemyksiä tentin tehtävien hyödyllisyydestä ja toteutuksesta sekä työelämävastaavuudesta. Menetelmät: Kevään 2023 OSCE-tentin jälkeen kyselytutkimukseen vastasi 89/151 opiskelijaa (59 %). Vastauksia rastitehtävien hyödyllisyydestä ja teknisestä toteutuksesta (4 = erinomainen, 3 = hyvä, 2 = tyydyttävä, 1 = huono) arvioitiin prosenttiosuuksilla ja keskiarvoilla. Avoimia vastauksia analysoitiin deskriptiivisellä sisällönanalyysillä. Tulokset: Kaikki tehtävät saivat hyödyllisyydestä vähintään arvion ”hyvä”, ja rastikohtaiset erot olivat pieniä. Tehtäviä pidettiin tärkeinä osina hammaslääkärinä työskentelyä, ja testattujen asioiden arvoitiin myös todennäköisesti tulevan itsenäisessä potilastyössä vastaan. Osa vastaajista kuitenkin arvioi, etteivät simuloidun tilanteen tehtävät, materiaalit tai välineet aina vastanneet tilannetta vastaanotolla. Johtopäätökset: OSCE-tentin avulla opiskelijat saavat palautetta osaamisestaan ja yliopistot koulutuksen sisällöstä. Tentissä toteutuu monipuolinen opiskelijan testaaminen ennen hammaslääkärin sijaisena toimimista yliopiston ulkopuolella. Abstract Background: Objective Structural Clinical Examination (OSCE) is organized in Finland as a simultaneous exam at universities after four years of study as permission to practice dentistry granted by the National Supervisory Authority for Welfare and Health (Valvira in Finnish). The aim of the study was to investigate students’ views on the usefulness and implementation of OSCE exam tasks and their correspondence to working life. Methods: In spring 2023, 89/151 students (59 %) responded to the questionnaire survey after their OSCE. Responses regarding the usefulness and technical implementation of tasks (4 = excellent, 3 = good, 2 = satisfactory, 1 = poor) were evaluated with percentages and averages. Open responses were analyzed with descriptive content analysis. Results: All tasks received at least a ”good” rating for their usefulness and there were only small differences between individual tasks. The tasks were considered to be important parts of working as a dentist, and it was assessed that the tested matters would likely be encountered in patient work. On the other hand, some respondents thought that the assignments, materials, or equipment in the simulated situation did not always correspond to the situation in the clinic. Conclusions: The OSCE exam provides feedback to the students about their competence and to the universities about the content of the education. The exam achieves versatile testing of the student before working as a dentist outside the university.
Potilaiden tyytymättömyys kohteluun potilasvahinkoilmoituksissa
Lähtökohdat: Tutkimuksessa tarkasteltiin suun terveydenhuoltoa koskevia Potilasvakuutuskeskukselle vuonna 2019 tehtyjä potilasvahinkoilmoituksia ja niissä esiintyviä potilaan kohteluun liittyviä mainintoja. Näitä vertailtiin julkisen ja yksityisen sektorin sekä eri oppialojen välillä. Menetelmät: Tutkimus toteutettiin aineistolähtöisellä sisällönanalyysillä, jolla kerättiin potilasvahinkoilmoituksista mahdolliset kohteluun liittyvät maininnat. Potilasvahinkoilmoitukset luettiin Potilasvakuutuskeskuksen rekisteristä. Tulokset: Kohteluun liittyvää tyytymättömyyttä tuli esiin lähes kolmasosassa vahinkoilmoituksista. Useimmin potilaat kokivat, ettei heitä kuunneltu tai että heidän kipuaan tai pelkoaan vähäteltiin tai että se jätettiin huomiotta. Kohtelusta valitettiin merkitsevästi enemmän julkisen sektorin hoitoon liittyneissä ilmoituksissa (p = 0,002) sekä enemmän ei-korvatuissa vahinkoilmoituksissa kuin korvaukseen johtaneissa ilmoituksissa (p = 0,002). Johtopäätökset: Potilasvahinkoilmoituksissa tulee esiin suhteellisen paljon tyytymättömyyttä potilaan kohteluun. Suun terveydenhuollon henkilöstön vuorovaikutustaidot sekä potilaan kohtaaminen ja kohtelu ovat tärkeitä osa-alueita, joihin on syytä panostaa sekä koulutuksessa että työelämässä. Dissatisfaction with patient interaction issues in the notices of patient injury The Patient Insurance Centre (PIC) is responsible for compensating for patient injuries that occur in the context of medical treatment and health care in Finland. Only bodily injuries may be compensated for by patient insurance. This study examines the dentistry related notices of patient injury filed in the PIC in 2019 and how the issues of patient interaction appear in them. The occurrence of complaints related to patient interaction in filed notices was examined for the public and private sectors and by disciplines of dentistry. The study was conducted by using a data-driven content analysis to collect potential patient interaction-related complaints from the notices of patient injury. The data was collected from the register of the PIC. Complaints related to patient interaction were found in almost one third of the notices of patient injury. Most often patients felt that they were not listened to and that their pain or fear was discarded or ignored. Complaints about patient interaction related issues were significantly (p = 0.002) more common in non-compensated notices than in those that led to a positive claims decision, and more common in notices concerning the public sector (p = 0,002). Notices of patient injury quite often reveal dissatisfaction with patient interaction. These issues may influence the patient’s willingness to file a notice. Patient interaction skills are an important area to be addressed both in the training of dental personnel and at the individual level in professional practice.
Kerralla enemmän -toimintamallin tuottavuus
Lähtökohdat: Kerralla enemmän -malli (KEM) pyrkii optimoimaan suun terveydenhuollon resurssit. Tutkimme, onko KEM tuottavampi tapa järjestää suun terveydenhuollon palvelut kuin perinteinen, kiinteisiin aikoihin sidottu vastaanottomalli (PM, kaikki muu kuin KEM). Menetelmät: Tutkimukseen osallistui kuusi kuntaa tai kuntayhtymää (jäljempänä kunta), joissa oli käytössä KEM ja joista oli siihen liittyvä Nordic Healthcare Groupin valmistelema aineisto. KEM:ia ja PM:ia verrattiin saman kunnan sisällä myös hammaslääkärien ja suuhygienistien osalta. Panos-tuotossuhteen keskiluvut laskettiin päiväkohtaisesti yhden painotetun toimenpiteen kustannuksen perusteella. Tulokset raportoitiin toimintamallien välisinä mediaanien erotuksina. Tunnusluvuilla tehtiin meta-analyysi. Tulokset: Meta-analyysissä KEM:n tuottavuus ei eronnut tilastollisesti merkitsevästi PM:sta. KEM oli PM:ia tuottavampi yhdessä kunnassa. Ammattiryhmittäin vertailtaessa KEM oli tuottavampi hammaslääkäreillä kahdessa ja suuhygienisteillä kolmessa kunnassa. Johtopäätökset: Kuntien välisten erojen taustalla voivat olla niiden erilaiset tavat järjestää KEM:ia tai mahdolliset erot potilaiden hoidontarpeessa toimintamallien välillä. KEM:n toteuttamistavoista ja siihen vaikuttavista tekijöistä tarvitaan lisää tietoa. Productivity between Single visit model and traditional model in Finnish municipal dental care The single visit model (SVM), where several procedures are done during one visit, aims to optimize resources in oral healthcare. We examined whether the SVM is a more productive way to organize oral healthcare services compared to the traditional model (TM, encompassing all treatments except SVM). The study involved six municipalities that utilize the SVM alongside the TM. Data were provided by the Nordic Healthcare Group. SVM and TM were compared within the same municipality, also separately for dentists and dental hygienists. Daily Input-output ratios were calculated based on the weight of a single procedure. Medians for the models were calculated, and the significance of their difference assessed with meta-analyses. In the meta-analysis, the productivity of the SVM did not differ significantly from TM. SVM was more productive than TM in one municipality (€1.39 per procedure). The largest median difference was -3.17, and the combined median difference between the models across municipalities, considering both dentists and dental hygienists, was -1.23 (95% CI = -2.53 to 0.18). When comparing SVM and TM within dentists and dental hygienists, SVM was more productive within dentists in two and within dental hygienists in three municipalities. Differences between municipalities may arise from variations in SVM implementation or potential disparities in patients’ need for care between the models. Further research is needed regarding the implementation methods of the SVM and the factors influencing it.
Tiedonkulun, -hallinnan ja tietojärjestelmien HaiPro-ilmoitukset vuosina 2017–2021
Lähtökohdat: Tiedonkulun ongelmat ovat yleisiä potilaan vaaratapahtumien aiheuttajia. Tutkimuksen tavoitteena oli tunnistaa suun terveydenhuollon tiedonkulkuun, tiedonhallintaan ja tietojärjestelmiin liittyvien vaaratapahtumien syitä ja ehkäisyn keinoja. Menetelmät: Kyseessä oli retrospektiivinen rekisteritutkimus Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS) suu- ja leukasairauksien linjan ja Helsingin kaupungin suun terveydenhuollon HaiPro-ilmoituksista vuosilta 2017–2021. Aineisto analysoitiin SPSS Statistics 28.0 -ohjelmalla. Tulokset: Tutkimusaineistoon sisältyi 49 % Helsingin ja 28 % HUSin kaikista HaiPro-ilmoituksista. Ilmoitusten määrä kasvoi molemmissa organisaatioissa. HUSissa korostuivat tietojärjestelmiin, lääkehoitoon ja eri osastojen väliseen kommunikaatioon ja Helsingissä potilastietojen hallintaan ja kommunikaatioon liittyvät ongelmat. Helsingissä 88 %:iin ja HUSilla 36 %:iin tapauksista ilmoitukseen oli kirjattu kehittämistoimenpide, kuten perehdytys tai ohjeistus. Johtopäätökset: Suun terveydenhuollon vaaratapahtumista merkittävä osa liittyy tiedonkulkuun, tiedonhallintaan tai tietojärjestelmiin. Kehittämistoimenpiteiden toteutuksessa ja turvallisuutta lisäävien työkalujen käyttöönotossa on parannettavaa. Communication, information management, and electronic health record system-related patient safety incidents in 2017-2021 Background Problems with information flow are a common patient safety concern. The goal of this study was to identify patient safety incidents (PSIs) concerning communication, information management, and electronic health record (EHR) systems, their contributing factors, and preventive methods. Methods This was a retrospective registry study based on reports in the PSI reporting and learning system (HaiPro) from the Department of Oral and Maxillofacial Diseases at the Helsinki University Hospital (HUS) and City of Helsinki Oral health care from 2017 to 2021. The data were analysed using SPSS Statistics 28.0. Results Almost half (49%) of all HaiPro reports made in the City of Helsinki and nearly one-third (28%) in HUS related to communication, information management, and the EHR electronic health record system. The number of reports increased in both organizations. Issues related to EHR systems, medication management, and inter-departmental communication were more common in HUS data, while problems concerning patient data management and communication were more common in City of Helsinki data. Measures aiming for future harm prevention, such as providing orientation or instructions were implemented in 88% of City of Helsinki and in 36% of HUS cases. Conclusions A significant portion of PSIs in dental care is related to communication, information management, or EHR systems. Implementing future harm prevention measures and adopting interventions for standardizing communication and information management seem to have room for improvement.
Syömishäiriöpotilaan verenkuvamuutosten merkitys hammashoidossa
Tunnetuimpia syömishäiriöitä ovat laihuushäiriö (anorexia nervosa), ahmimishäiriö (bulimia nervosa) ja ahmintahäiriö (BED, binge eating disorder), joita kaikkia yhdistää vääristynyt suhde ruokaan sekä syömisen aiheuttama syyllisyys ja ahdistus. Jopa 6,0 % 20–35-vuotiaista naisista on jossain elämänvaiheessa kärsinyt syömishäiriöstä. Syömishäiriötä ei pystytä diagnosoimaan yksittäisen laboratoriotutkimuksen perusteella, mutta useissa tutkimuksissa erityisesti laihuushäiriötä sairastavilla on todettu anemiaa, neutropeniaa ja trombosytopeniaa. Syömishäiriöpotilaiden verenkuvamuutokset ovat nousseet ajankohtaiseksi uusimpien tutkimusten myötä lääkärikollegojen keskuudessa, mutta hammaslääkäreille tätä tietoa ei ole vielä välitetty. Joissain tutkimuksissa hammaslääkärit ovat kokeneet, että he tarvitsevat enemmän tietoa syömishäiriöistä sekä erilaisista laboratoriotutkimuksista. Tässä artikkelissa esitellään yleisimmät syömishäiriöt sekä niihin liittyvät verenkuvamuutokset, jotka saattavat vaikuttaa potilaan hoitoon hammaslääkärin työssä. Hammashoidossa on hyvä ottaa huomioon mahdolliset syömishäiriöpotilaan systeemioireet verenkuvamuutoksiin liittyen.
Sähkötupakointiin liittyvät suumuutokset
Sähkösavukkeiden käyttö nuorten keskuudessa on kaksinkertaistunut kahden viime vuoden aikana. Tässä katsauksessa kuvaamme kirjallisuudessa raportoituja, sähkötupakointiin liittyviä suumuutoksia ja sähkösavukkeista löytyneiden aineiden haitallisia vaikutuksia terveyteen. Kirjallisuushaku tehtiin PubMed-tietokannasta hakusanoilla ”oral health and e-cigarette” ja ”oral health and vaping” sekä Terveyskirjasto-tietokannasta hakusanalla ’’sähkösavuke’’. Englannin ja suomenkielisistä alkuperäisartikkeleista valittiin mukaan ne, joissa käsiteltiin sähkösavukkeen aiheuttamia kliinisiä haittavaikutuksia suussa. Mukaan otettiin 24 artikkelia, joista 11 oli kysely- ja rekisteritutkimuksia ja 13 kliinisiä tutkimuksia. Sähkösavukkeet sisältävät monia haitallisia ja syöpävaarallisia aineita, ja aiheuttavat samankaltaisia muutoksia suussa kuin perinteinen tupakointi. Parodontiittiin liittyvä hampaiden kiinnityskudoksen luukato sekä kariesriski lisääntyvät, ja myös limakalvomuutoksia on kuvattu kirjallisuudessa. Pitkäaikaistutkimuksia sähkösavukkeiden aiheuttamista suumuutoksista on toistaiseksi rajallisesti. Kasvava näyttö sähkösavukkeiden käytön riskeistä on osoittanut, että sähkötupakointi ei ole vaaratonta, eikä sitä voi suositella savukkeiden käyttöä korvaavana tapana. Electronic-cigarette smoke induces oral diseases The use of electronic (e-) cigarettes among adolescents in Finland has doubled during the past two years. In this review we describe e-cigarette-related oral pathological changes reported in the literature, and adverse effects by chemicals found in e-cigarettes. The literature search was carried out from the PubMed data base using the following search terms: “oral health and e-cigarette” and “oral health and vaping”, and from the Finnish Terveyskirjasto data base using the Finnish word for e-cigarette (sähkösavuke). Among the English and Finnish original articles those reporting oral pathological changes were chosen. Altogether 24 articles were included, of which 11 were questionnaire and register-based studies, and 11 clinical studies. E-cigarettes contain many harmful and cancer-causing agents and induce similar oral changes as smoking regular cigarettes. Periodontitis-related loss of connective tissue and bone around teeth are increased, as well as caries, and oral mucosal lesions have also been reported. The number of follow-up studies on oral changes by e-cigarettes is restricted so far by the short time they have been on the market. However, accumulating data on risks caused by the use of e-cigarettes has shown that it is not harmless and cannot be recommended as a substitute for regular cigarettes.
Biofilmin hallinta parodontiitin hoidossa
Parodontiitti on yksi aikuisten yleisimmistä ei-tarttuvista sairauksista. Vaikka parodontiittia pidetäänkin monitekijäisenä tulehdussairautena, sen ensisijainen syy on epätasapainoisen, dysbioottisen biofilmin aiheuttama haitallinen isännän vaste biofilmin mikrobiärsykettä kohtaan. Siksi biofilmin hallinta on ensisijainen tavoite parodontaalisairauksien ennaltaehkäisyssä (sisältäen primäärisen, sekundäärisen, ja tertiäärisen ennaltaehkäisyn) ja hoidossa. Artikkelissa käsitellään parodontiitin kliinisen hoidon lähestymistapoja ja esitetään yhteenveto European Federation of Periodontologyn (EFP) esittämästä parodontiitin hoidon suosituksesta. Artikkelissa esitetään myös tuoreimmat tiedot siitä, miten biofilmin hallinta vaikuttaa mikrobiston epätasapainoon (dysbioosiin) ja arvioidaan systeemisten antibioottien ja mikrobiologisten tutkimusten käyttöä parodontiitin hoidossa.
Lasten suun terveydenhuollon peruuttamattomat poisjäännit HUSissa
Lähtökohdat: Peruuttamattomat poisjäännit on yleisesti tiedostettu ongelma lasten suun terveydenhuollossa. Lapset ovat riippuvaisia vanhemmistaan sekä suunterveyden ylläpitämisessä että vastaanotolle tuomisessa. Menetelmät: Tässä rekisteritutkimuksessa tutkittiin suun terveydenhuollon potilaiden peruuttamattomien poisjääntien määrää lasten ja nuorten erikoissairaanhoidossa HUSissa vuosina 2009–2023. Lisäksi selvitettiin, kasautuvatko poisjäännit samoille henkilöille. Tutkimuksessa kartoitettiin myös sitä, minkälaisia syitä tietojärjestelmään oli kirjattu peruuttamattomista poisjäänneistä. Tulokset: Peruuttamattomia poisjääntejä oli keskimäärin 6,7 % kaikista varatuista ajoista. Poisjääntien määrissä nähtiin kasvava trendi tarkastelujakson aikana. Peruuttamattomia poisjääntejä oli etenkin poliklinikkatoiminnassa. Yleisanestesiahammashoidon käyntejä peruuntui 7,6 % kaikista ajanvarauksista mukaan lukien hyväksyttävästä syystä peruuntuneet käynnit. Näistä peruuntuneista käynneistä varsinaisia peruuttamattomia poisjääntejä, eli poisjääntejä, joista ei ilmoitettu etukäteen, oli 6,7 %. Merkittävä osa (18,9 %) poisjäänneistä polarisoitui pienelle osalle (5,8 %) lapsista. Johtopäätökset: Poliklinikkatoiminta hyötyisi yleisanestesiahammashoidon hyvien käytäntöjen käyttöönotosta peruuttamattomien poisjääntien ehkäisemiseksi. Lisäksi tarvitaan uudenlaisia lähestymistapoja ja toimenpiteitä niiden lasten, joille peruuttamattomat poisjäännit kasaantuvat, hoitoon saamiseksi.
Suomalaisten metsämarjojen ja tyrnin vaikutukset suunterveyteen
Tässä kirjallisuuskatsauksessa selvitettiin yleisten suomalaisten luonnonmarjojen eli mustikan, puolukan, karpalon ja vadelman sekä tyrnin vaikutuksia suunterveyteen. Marjojen suunterveyttä edistävät vaikutukset perustuvat pitkälti niiden sisältämiin bioaktiivisiin yhdisteisiin, joista keskeisimpiä ovat erilaiset polyfenolit (fenoliyhdisteet), kuten flavonoidit ja tanniinit. Marjojen sisältämät fenoliyhdisteet edistävät suunterveyttä ylläpitämällä mikrobitasapainoa, estämällä patogeenisten mikrobien kasvua, kiinnittymistä ja biofilmin muodostusta suun pinnoille, sekä toisaalta edistämällä hyödyllisten mikrobien elinkelpoisuutta. Antimikrobisuuden lisäksi marjoilla on antioksidanttivaikutuksia ja ne hillitsevät tulehdusreaktioita, joilla on merkittävä rooli erityisesti parodontiitin kehityksessä. Kaikilla tässä katsauksessa käsitellyillä marjoilla tai marjaisolaateilla oli inhiboivia vaikutuksia niin karies- kuin parodontopatogeenien kasvuun ja biofilmin muodostumiseen. Tutkitut marjat vähensivät myös hiivasienten kasvua. Lisäksi on näyttöä suomalaisten metsämarjojen antikarsinogeenisesta tehosta. Marjojen vaikutukset suun terveyteen tunnetaan toistaiseksi vielä puutteellisesti. Suurin osa tutkimuksista on tehty in vitro -solumalleilla ja eläinkokeilla. Ihmisillä tehtyjä interventiotutkimuksia on vähän.
Pohjoismainen teema 2025: Suuhygienia biofilmin hallinnassa – ajatuksia, kommentteja
Artikkeli on tiivistelmä pohjoismaisissa hammaslääkärilehdissä keväällä 2025 julkaistuista 11 artikkelista, jotka käsittelivät suuhygienian merkitystä suunterveyden ylläpidossa. Artikkeleissa todetaan, että kariesta, ientulehdusta ja parodontiittia voidaan hallita kiinnittämällä huomiota yleisiin riskitekijöihin. Parodontaalisairauksien ehkäisyssä ja hoidossa tulisi noudattaa European Federation of Periodontologyn suosituksia. Olennaisia keinoja ehkäistä kariesta ovat sokerin välttäminen ja fluoridin käyttö. Myös hampaiden harjaus kahdesti päivässä ikäryhmälle sopivalla määrällä fluorihammastahnaa on suositeltavaa. Fluoridia sisältäviä suuhuuhteita ja muita paikallisvalmisteita suositellaan niille henkilöille, joilla on suurentunut kariesriski, kun taas fluoritonta hammastahnaa ei voida suositella nykytiedon valossa. Kouluissa tapahtuvan, suunterveyttä edistävän toiminnan mahdollisuuksia kannattaa artikkelien kirjoittajien mukaan pohtia. Tämänhetkisen tutkimustiedon perusteella biofilmin poistamisessa hammasväliharjat ovat tehokkaampia kuin hammaslanka, ja antibakteerisia valmisteita tulisi harkita vain lyhytaikaiseen käyttöön. Näyttö suuhuuhteiden tehosta halitoosiin on heikko. Myös näyttö sähköhammasharjan paremmuudesta verrattuna manuaaliseen hammasharjaan pitkällä aikavälillä on artikkelien mukaan vähäistä. Heikkokuntoisten ikäihmisten kohdalla on olennaista, että suun terveydenhuollon ammattilaisten ja hoitohenkilökunnan välinen yhteistyö on aktiivisempaa, jotta ikäihmisten suunterveyttä voidaan parantaa. Mekaanisen biofilmin poiston tulisi olla yhtä aikaa sekä tehokasta että hellävaraista, jotta haittavaikutuksilta vältytään. Etähammaslääketieteen sovellukset voivat puolestaan tulevaisuudessa tarjota vaihtoehtoisia menetelmiä hallita kariesta ja parodontaalisairauksia.
Suuhygieniakäytännöt, joista voi olla haittaa
Artikkelissa kuvataan suuhygieniakäytänteiden mahdollisia haittavaikutuksia ja niiden välttämistä. Haitat luokitellaan neljään eri kategoriaan: abraasio, eroosio, ikenien vetäytyminen ja fluoroosi. Abraasiovaurioiden synnyssä keskeistä on hammastahnan hankaavuus. Tyypillinen abraasiovaurio on hampaan kaula-alueen kulumisvaurio, jota kutsutaan usein harjausvaurioksi. Ruoasta ja mahalaukusta peräisin olevat hapot demineralisoivat hampaita, mikä edistää abraasiota, koska hapon pehmentämä hammas on alttiimpi abraasiolle. Eroosiota esiintyykin harvoin yksinään, vaan se esiintyy tyypillisesti ”erosiivisena hampaiden kulumisena”. Ikenien vetäytyminen on yhteydessä useisiin tekijöihin, kuten harjaustekniikkaan, harjausvoimaan sekä hammasharjan harjasten kovuuteen ja tyyppiin. Hampaiden fluoroosi johtuu fluoridin vaikutuksesta amelogeniinin entsymaattiseen hajoamisnopeuteen ja poistumiseen. Fluoridi muuttaa proteaasien toimintaa, jolloin vapaiden kalsiumionien saatavuus kiilteen rakennusaineeksi vähenee. Abraasio ja eroosio ovat suhteellisen yleisiä Pohjoismaissa, kun taas kosmeettista haittaa aiheuttava hampaiden fluoroosi on harvinaista. Suuhygieniakäytännöistä aiheutuvia haittoja voidaan välttää esimerkiksi käyttämällä hellävaraisia hammastahnoja abraasion ehkäisemiseksi, välttämällä happamia ruokia eroosion ehkäisemiseksi ja käyttämällä fluoridia suositusten mukaisesti fluoroosin ehkäisemiseksi.
Tarvitaanko etähammaslääketiedettä omahoidon ohjaukseen Pohjoismaissa?
Artikkelissa kuvataan etähammaslääketiedettä, sitä koskevaa lainsäädäntöä Pohjoismaissa ja sen vaikutusta erityisesti omahoitoon tuoreiden tutkimusten perusteella. Lisäksi selvitetään, onko etähammaslääketieteellä ylipäätään edellytyksiä toimia Pohjoismaissa. Etähammaslääketiede, aivan kuten etälääketiede, tarkoittaa terveydenhuoltopalvelujen tarjoamista etänä käyttämällä erilaisia viestintävälineitä sairauksien diagnosoimiseksi, hoitamiseksi ja ehkäisemiseksi. Tällä hetkellä yhdenkään Pohjoismaan lainsäädännössä ei kuitenkaan ole selkeitä säännöksiä etähammaslääketieteelle. Maakohtaisia ohjeistuksia, jotka on annettu sosiaali- ja terveysministeriöiden tai kansallisten terveydenhuollosta vastaavien virastojen toimesta, on kuitenkin olemassa. Artikkelissa tarkasteltiin myös etähammaslääketieteen vaikutusta omahoidon tasoon. 19 kontrolloituun kliiniseen tutkimukseen perustuvassa systemaattisessa katsauksessa ja meta-analyysissä havaittiin, että plakki- ja ienindeksi sekä kiilteen ”white spot” -leesioiden esiintyvyys vähenivät merkittävästi etähammaslääketieteen avulla. Tuoreimmassa kontrolloidussa kliinisessä tutkimuksessa ei puolestaan huomattu, että etähammaslääketieteellä olisi ollut positiivista vaikutusta, mutta tutkimusasetelma ei ollut paras mahdollinen. Aiheesta ei ole julkaistu aiempia tutkimuksia Pohjoismaissa. Yhteenvetona voidaan todeta, että etähammaslääketieteen harjoittaminen edellyttää parempaa monialaista ja moniammatillista yhteistyötä, teknistä infrastruktuuria, kansallista lainsäädäntöä sekä tiivistä yhteistyötä lääkärien, etähammaslääketieteen sidosryhmien ja poliittisten päättäjien välillä, ennen kuin siitä voi tulla kiinteä osa suun terveydenhuoltoa Pohjoismaissa.
Suunhoidon palvelut hauraille ikäihmisille - miten suuhygieniaa parannetaan
Artikkelissa pohditaan, miten ikääntyneiden suunhoidosta ja suuhygieniasta voidaan huolehtia riittävän hyvin Pohjoismaissa. Riittävän ajoissa tapahtuvista ja säännöllisistä käynneistä suun terveydenhuollon ammattilaisen vastaanotolla on tärkeää pitää kiinni, kun terveydentila heikkenee. Kaikkien iäkkäiden kanssa toimivien, kuten omaisten ja hoitopalvelujen henkilökunnan, on huolehdittava siitä, että säännöllinen kontakti suun terveydenhuollon ammattilaisiin ei katkea, vaikka iäkkään toimintakyky heikkenee.
Fluoridia sisältävät suuhuuhteet ovat esimerkki terapeuttisista suuhuuhteista, ja ne vähentävät kariesta huomattavasti, jos niitä käytetään säännöllisesti yhdessä fluoridia sisältävän hammastahnan kanssa, kun kariesriski on suuri. Klooriheksidiinihuuhteita suositellaan vain lyhytaikaiseen käyttöön, ja käytön tulisi perustua suun terveydenhuollon ammattilaisten suosituksiin. Halitoosin hoitoon tarkoitetut suuhuuhteet voivat vähentää haihtuvien rikkiyhdisteiden määrää, mutta systemaattisten katsausten perusteella niiden tehosta suuperäiseen halitoosiin on kuitenkin vain vähän näyttöä.
Kumpi on tehokkaampi: sähkö- vai manuaalihammasharja?
Hyvä suuhygienia on tärkeää kaikille. Hammasharjoja on saatavana monia erilaisia, ja ne voivat olla joko käsikäyttöisiä (manuaalisia) tai sähkökäyttöisiä. Sähköhammasharjat ovat tehokkaita mutta hintavia. Ammattilaisen suorittaman hammashoidon kustannukset ovat kuitenkin aina korkeampia kuin potilaan omahoidon välineisiin liittyvät kustannukset.
Mitä suun biofilmivälitteisistä taudeista tiedetään?
Kahta yleisintä suusairautta, kariesta ja parodontaalisairauksia, pidetään uusimpien määritelmien mukaan ei-tarttuvina sairauksina, jotka biofilmi aiheuttaa. Molemmat taudit olivat yleisiä 1970-luvulla kaikissa Pohjoismaissa, mutta nykyään karieksen ilmaantuvuus on nuorilla vähäistä, kun taas ientulehdusta ja parodontaalisairauksia esiintyy yhä paljon pohjoismaisissa aikuisväestöissä. Näitä sairauksia esiintyy myös ikääntyneillä, koska hampaat säilyvät pidempään. Karies ja erityisesti parodontaalisairaudet liittyvät useisiin yleissairauksiin, mutta niiden välisestä suorasta syy-yhteydestä ei tiedetä vielä tarpeeksi, ja yhteys voi osittain selittyä muilla tekijöillä. Kariesta ja parodontaalisairauksia koskevan integroidun hypoteesin mukaan biofilmiä pidetään fermentoituvien hiilihydraattien ohella yhteisenä riskitekijänä. Näitä kahta suusairautta voidaan hallita samanaikaisesti huomioimalla yhteiset riskitekijät. Patogeneesin erojen vuoksi suositellaan kuitenkin erillisiä hallintamenetelmiä, jotka ovat olennainen osa hammaslääkärien työtä Pohjoismaissa. Sekä karieksen että parodontiitin etiologia ja patogeneesi tunnetaan hyvin. Tärkeintä niiden torjunnassa ovat riittävä suuhygienia ja fermentoituvien hiilihydraattien välttäminen.
Onko valvottu hampaiden harjaus tehokas keino ehkäistä kariesta lapsilla?
Päivittäinen hampaiden harjaus fluorihammastahnalla on karieksen ehkäisyn kulmakivi kaikissa ikäryhmissä. Valvottua hampaiden harjausta kouluympäristössä on pidetty keinona ehkäistä lasten kariesta ja tasoittaa sosioekonomisia eroja hampaiden terveydessä, mutta sen vaikutukset ovat kyseenalaisia. Etsimme aiheeseen liittyviä systemaattisia katsauksia neljästä tietokannasta ja sisällytimme analyysiin neljä katsausta, joiden harhan riski oli matala tai kohtalainen. Katsaukset kattoivat 16 alkuperäistutkimusta, joista vain kolme oli Euroopasta. Tutkimusten tulokset olivat ristiriitaisia, ja siten tieteellistä näyttöä valvotun hampaiden harjauksen maitohammaskariesta ehkäisevästä vaikutuksesta on vähän. Kouluikäisiä lapsia koskevissa tutkimuksissa ei ollut positiivista vaikutusta puoltavia tuloksia. Heikko tieteellinen näyttö selittyy osittain alkuperäistutkimusten metodologisilla heikkouksilla. Esimerkkejä kustannustehokkaista, valvotuista hampaiden harjausohjelmista sekä eurooppalaisissa että kehittyvien maiden esikouluissa on kuitenkin olemassa. Ohjelmista ei ole raportoitu haitallisia vaikutuksia.
Hammaslangan, hammastikkujen ja hammasväliharjojen merkitys hampaiden välipintojen puhdistuksessa
Bakteerien epätasapainoa, dysbioosia, hammasbiofilmissä pidetään ensisijaisena etiologisena tekijänä karieksen ja parodontaalisairauksien kehittymiselle. Pelkkä hampaiden harjaus ei poista biofilmiä hammasväleistä riittävän hyvin, oli harjausmenetelmä mikä tahansa. Nykytietämyksen mukaan hammasvälien puhdistusvälineitä on käytettävä osana päivittäistä omahoitoa, jotta biofilmivälitteisiä suusairauksia voidaan ennaltaehkäistä ja hoitaa tehokkaasti. Hammaslanka on yleisimmin käytetty ja laajimmin tutkittu hammasvälien puhdistusväline. Tutkimusten mukaan kuitenkin hammasväliharjan on todettu olevan tehokkain väline hammasvälien puhdistamiseen. Hammasväliharjojen käyttöä suositellaan erityisesti parodontiittipotilaille, joilla hammasvälit voivat olla laajoja. Tutkimusnäyttö hammaslangan ja erityyppisten hammastikkujen tehosta suusairauksien ehkäisyssä on vähäinen. Hammasvälien puhdistus on monivaiheinen prosessi, joka vaatii hyvää hienomotoriikkaa. Puhdistusmenetelmän valinnassa tulee huomioida hammasvälien ominaisuudet yksilökohtaisesti. Siksi suun terveydenhuollon ammattilaisen tehtävänä on auttaa potilasta valitsemaan sopivimmat puhdistusvälineet ja opastaa niiden käytössä.
Riittääkö fluoriton omahoito ehkäisemään kariesta?
Ammattikäyttöön ja omahoitoon tarkoitetut fluoridit sisältyvät WHO:n välttämättömien lääkkeiden luetteloon. Hammaskarieksen ehkäisyn ja hallinnan kulmakivi on hampaiden harjaaminen fluorihammastahnalla kahdesti päivässä. Raskauden ja lapsuuden aikaisen liiallisen fluoridialtistuksen kielteiset terveysvaikutukset, kuten fluoroosi ja neurotoksisuus, herättävät kuitenkin huolta. Tämän vuoksi artikkelin tavoitteena oli tutkia fluorittoman omahoidon tehokkuutta. Kolmesta sähköisestä tietokannasta etsittiin systemaattisia katsauksia ja mukaan otettiin kuusi artikkelia, joista kolmessa oli pieni tai kohtalainen harhan riski. Systemaattiset katsaukset sisälsivät yhteensä 28 ensisijaista tutkimusta, joissa fluorihammastahnaa verrattiin plaseboon tai tilanteeseen ilman interventiota. Kaikki tutkimukset puolsivat fluorihammastahnan käyttöä hammaskarieksen ennaltaehkäisyssä. Näytönaste hammasvälien puhdistamisen hyödyistä hampaiden harjauksen lisänä karieksen ennaltaehkäisyssä oli heikko. Julkaistujen systemaattisten katsausten perusteella olemme vakuuttuneita siitä, että itse suoritettu hampaiden harjaus fluorihammastahnalla ehkäisee kariesta tehokkaammin kuin harjaus lumehammastahnalla tai harjaamatta jättäminen. Tästä huolimatta myös fluorittomilla vaihtoehdoilla voi olla kariesta ehkäisevää vaikutusta, ja suun terveydenhuollon ammattilaisten on oltava tietoisia fluorittomista vaihtoehdoista opastaakseen henkilöitä, jotka eivät halua käyttää fluoria sisältäviä tuotteita.
Avoimella Apollonia-tiedelehdellä vaikuttavuutta hammaslääketieteen tutkimukseen
Suomen Hammaslääkäriseura Apollonian strategian keskeinen tavoite vuosina 2024–2028 on avoimen tiedejulkaisutoiminnan kehittäminen. Nyt olemme saavuttaneet ensimmäisen etapin: luet parhaillaan ensimmäistä suomalaista avointa ja digitaalista hammaslääketieteellistä tiedelehteä. Apolloniassa tunnelma on innostunut, ja ajatuksemme palaavat 120 vuoden taakse aikaan, jolloin seuramme julkaisutoiminta sai alkunsa.