Budkavlen är en open access tidskrift utgiven av ämnena etnologi och folkloristik vid Åbo Akademi. Budkavlen grundades år 1922 av föreningen Brage och ges ut en gång per år.
Etnologi och folkloristik vid Åbo Akademi
Folkdiktningen - den finlandssvenska folkandans klaraste spegel
Nationell folklore: Den bästa spegeln för den finlandssvenska kulturen I sin artikel gör Pia von Knorring en diakronisk genomgång av hur forskare har förhållit sig till de uppgiftslämnare som försett dem med folklore och ballader. Genom att granska artiklar publicerade mellan 1848 och 1968 visar hon tydligt hur forskarna med tiden utvecklade en större förståelse, sympati och uppskattning för uppgiftslämnaren som person, vilken delade deras intresse för folklore och ballader. I detta gemensamma intresse förenades forskare och uppgiftslämnare och drog ömsesidig nytta av intervjusituationen. I de tidiga artiklarna från slutet av 1800-talet framstod uppgiftslämnarna som namnlösa källor till nödvändig information för forskarna. Ingenting var känt om dem som individer. Endast ”problematiska uppgiftslämnare” omnämndes som personer i forskningen, eftersom de inte passade in i mallen. Det noterades dock att det kunde vara praktiskt att ha deras namn tillgängliga om behov av ändringar eller kompletterande information skulle uppstå. De uppfattades som anonyma representanter för den finlandssvenska kulturen. Senare började man emellertid namnge uppgiftslämnarna och ge så mycket bakgrundsinformation som möjligt om dem, men enbart i historiskt och vetenskapligt syfte. År 1887 publicerade Svenska litteratursällskapet en cirkulärskrift som erkände att uppgiftslämnarens personliga situation kunde påverka resultatet av intervjun. Uppgiftslämnaren var därför inte längre en ansiktslös representant för en grupp. Samtidigt menade dock cirkulärets författare att uppgiftslämnarna själva saknade insikt om värdet av sin egen folklore och kunskap, och att det var forskarnas uppgift att fastställa detta. Detta bidrog till en brist på respekt och förståelse för uppgiftslämnarna från forskarnas sida. Under 1960-talet började forskarna emellertid intressera sig även för den kontext i vilken folkloren odlades. Forskningsinriktningen försköts från att enbart samla in kalla fakta till att inhämta fakta i det sammanhang där de frodades. Genom att ta ett personligt intresse i uppgiftslämnarna och respektera dem som individer upptäckte forskarna att uppgiftslämnarna inte bara uppskattade sin traditionella folklore, utan att båda parter kunde mötas och dra ömsesidig nytta av sin gemensamma kärlek till folkloren.
Copyright (c) 2025 Budkavlen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
"Jag måste få veta exakt vad som händer" - förstföderskors förväntningar på barnafödandet och infriandet av dem
“Jag måste veta exakt vad som händer” - förstföderskors förväntningar på förlossningen När en kvinna är gravid måste hon ofta lyssna på andra kvinnors berättelser om deras erfarenheter av förlossning. Många kvinnor planerar också mycket noggrant hur de vill föda och har högt ställda förväntningar. De förbereder sig mentalt genom att söka information från olika källor, främst genom att studera litteratur om förlossning, besöka mödravårds- centraler och lyssna på andra kvinnors erfarenheter. Denna artikel sammanställer information insamlad genom intervjuer med förstföderskor. Författaren intervjuade 14 informanter före, omedelbart efter samt ett år efter förlossningen för att få tillgång till både förväntningar och erfarenheter uttryckta i muntliga berättelser eller förlossningshistorier. Syftet med artikeln är att belysa följande teman: förstföderskors förväntningar på förlossningen, hur dessa berättas, vad förväntningarna består av, den blivande moderns inställning till smärta, anestesi, själva födandet, personal, sjukhus, stödpersoner, hennes egen roll i förlossningen samt hur dessa förväntningar uppfylldes. Förväntningar och erfarenheter är centrala begrepp i denna artikel. Förväntningarna påverkar den blivande moderns upplevelse av förlossningen och därmed också hennes förlossningsberättelse. Samtidigt består hennes förväntningar delvis av andra berättelser om förlossning i enlighet med det narrativa mönstret. Förväntningar på förlossning är kulturellt konstruerade, huvudsakligen baserade på litteratur och andra kvinnors erfarenheter. De uttrycker de omgivande diskurserna – diskurser på en glidande skala mellan naturlighet och medicinsk teknologi.
Ögonblicksbilder, interiörer och avslöjanden i ett frågebrevsmaterial
Ögonblicksbilder, interiörer och avslöjanden i ett frågebrevsmaterial Frågeformulär är en metod för att samla in forskningsinformation som tidigare har blivit kritiserad. Idag har det emellertid utvecklats till en egen genre. Kritiker har hävdat att frågornas formulering leder informanterna att svara på ett visst sätt, att informanterna kan hitta på saker, samt att informanterna utgör en särskild ”ras” med en egenartad världsbild. Av denna anledning har metodens tillförlitlighet ifrågasatts. Detaljerade frågor krävs i ett frågeformulär för att inspirera skribenterna, inte begränsa dem. Detta resulterar i en kort livsberättelse där forskaren kan få ögonblicksbilder, eller ”snapshots”, och en inblick i många olika stunder i en människas liv. Detta kan ses i exemplet med frågeformuläret Growing Old. I detta frågeformulär tillfrågades äldre människor om sina åsikter kring många aspekter av åldrande och sin egen ålder. De återger många gripande och personliga berättelser och tankar från sina livserfarenheter och sitt inre. Resultatet blir en slags ”hackad” självbiografi, men varje del är en fullständig berättelse i sig. Dessa ögonblicksbilder bär betydelse; valet av berättelse bär betydelse. Det avslöjar vad som har gjort starkast intryck på dem under deras livstid. I ett strukturerat svar på ett frågeformulär tycks informanterna ofta inleda med att skriva något som sätter stämningen för det som ska komma. Författaren kallar detta för ouverturen. Vid slutet brukar informanten sammanfatta genom att betona något som tidigare nämnts och vill lämna det som ett slags budskap. Författaren kallar detta för finalen. Ett frågeformulär förenar värden och fakta. Growing Old var strukturerat, men utöver den efterfrågade informationen belyste varje svar sitt ämne med känsla och intensitet, då informanten återgav ögonblicksbilder, interiörer, ouverturer, finaler, dikter och folklore.
Etnologin och kvinnoperspektivet Denna artikel behandlar etnologisk forskning ur ett kvinnligt perspektiv. Författaren granskar de faser som har lett fram till det nuvarande läget för kvinnoorienterad etnologisk forskning. Med antagandet att utvecklingen av kvinnoorienterad forskning inom etnologin motsvarar den inom antropologin, hänvisar författaren till antropologen Henrietta Moore, som har skisserat utvecklingen av kvinnorelaterad forskning inom antropologin. Inledningsvis började kvinnligt orienterade frågor formuleras inom antropologin, vilket ledde till en fas där fokus låg på att göra kvinnor mer framträdande i forskningen. Denna nya synlighet gav upphov till en ifrågasättande hållning gentemot grundläggande antaganden och traditionella antropologiska begrepp. Detta ifrågasättande stimulerade teoretiska framsteg. Ett viktigt sådant framsteg var etableringen av distinktionen mellan ”sex” och ”gender”. ”Sex” kom att beteckna en term som enbart avsåg biologiska skillnader mellan man och kvinna, medan termen ”gender” (”genus”) användes för att särskilja kulturella och sociala skillnader. Artikeln illustrerar behovet av att komplettera de tre etnologiska dimensionerna – tid, rum och social miljö, med en fjärde: kön. Författaren visar att forskning som representerar kvinnor har varit bristfällig eftersom kvinnor inte har representerats utifrån sitt eget perspektiv, ingen distinktion har gjorts mellan ”gender” och ”sex” och variationer mellan kvinnor som individer har inte uppmärksammats. Genom att lägga till ”sex” som en ny dimension kan tidigare forskningsresultat betraktas ur ett nytt perspektiv och tidigare insamlat material kan omvärderas för ny kunskap om män och kvinnor.
De sydvästskånska gåsastäderna Skanör-Falsterbo.
Gåsstäderna Skanör-Falsterbo En etnologisk regionalstudie om organisation och förändringar i gåsskötseln Denna artikel undersöker den gradvisa försämringen av gåsskötseln i Skanör-Falsterbo och dess olika faser. Artikeln visar hur förändringar i den sociala atmosfären påskyndade nedgången och den slutliga försvinnandet av gåsskötseln. Fram till 1800-talet bedrevs gåsskötsel i Skanör-Falsterbo som ett sätt för invånarna att försörja sig själva. Gässen kunde leva i ett symbiotiskt förhållande till sin omgivning. De hade betesmark och såldes till bönder som lät dem beta på stubbåkrar, vilka annars skulle ha gått till spillo. Bönderna kunde sedan sälja gässen vidare för konsumtion. Under 1800-talet infördes emellertid en ny form av jorddelning som förändrade förutsättningarna för gåsskötseln. Plötsligt fanns det inte längre utrymme för gässen att beta, och ett inflöde av utomstående i samhället förändrade både praktiken och mentaliteten kring gåsskötseln. Gässen blev en handelsvara. De som födde upp gäss gjorde det nu för försäljning och kunde i själva verket inte längre ha råd att hålla dem för egen försörjning. Slutligen, i början av 1900-talet, satte järnvägen, tillresta besökare och villaägare med hundar punkt för gåsskötseln. Idag finns det fortfarande gäss i städerna för turister att beskåda. Dessa gäss har blivit en symbol för orternas kulturhistoria och utgör därmed en nyckel till hela den lokala kulturen.
Berättelsen om prinsessan Diana Prinsessan Dianas historia kan ses som en berättelse som förmedlas genom medierna i en rad olika narrativa genrer. Diana genomgår förvandlingar i sitt liv som är knutna till de olika genrer i vilka hennes historia återges. Prinsessan Dianas berättelse börjar som en saga där en vanlig lärarinna möter en prins och gifter sig med honom, och därigenom blir prinsessa. Därefter antar hennes liv en melodramatisk karaktär när verkligheten av det kungliga livet tar ut sin rätt. Otrohet och skilsmässa följer, och berättelsen får drag av en bildningsroman när Diana kämpar för att övervinna sin sorg och finna sitt sanna jag, samtidigt som hon utvecklar sin empatiska förmåga. Diana finner lycka i kärleken till Dodi al-Fayed och slutligen, hennes död, som utgör det klassiska melodramatiska slutet, lämnar världen drömmande om henne. Diana representerade många motsägelser för människor, och dessa utgjorde grunden för hennes berättelse. Hon var en vanlig människa och samtidigt Hjärtedrottningen, en jetsetter men ändå en helgonfigur, ett offer och en hjälpare, brittisk och internationell, kunglig men fri från kungliga begränsningar. Dessa motsägelser gjorde det möjligt för vanliga människor att identifiera sig med henne och idealisera henne. Vi läste mediernas berättelser, såg fotografierna, tog del av informationen om hennes liv och reagerade på den, blev därigenom känslomässigt engagerade, skapade berättelsen och gjorde henne till ett offer för västerländsk lust efter sensation.
Samlandet som fenomen. En leksakssamlings tillkomst och funktion.
Samlandet som fenomen Ursprung och funktion hos en leksakssamling Varför skapar vuxna leksakssamlingar? Vad driver dem att börja samla? Kan samlandet ses som en livsstil? Dessa frågor ledde till en studie som fokuserade på en samlares egna tankar och samlaraktiviteter. Den kvinna som studien handlar om började sin samling när innehållet i hennes barndomshem delades upp, och hon fick många av de leksaker som hade sparats. Detta väckte ett nostalgiskt intresse för hennes eget förflutna, för de leksaker hon lekte med som barn på 1920- och 1930-talet, samt för leksaker som överlevt tidens gång i allmänhet, både handgjorda och fabriksproducerade. Detta skedde innan boomen med att samla leksaker som investeringsobjekt under 1980-talet. När hennes intresse blev känt fick hon även donationer. För att lära sig mer om äldre leksaker besökte hon auktionshus som specialiserade sig på leksaker. Många leksakssamlare drivs av drömmen om att skapa ett museum, men det gjorde inte denna kvinna. Dock, flera decennier efter att samlingen påbörjats, upplevdes det som ett problem att hitta lämplig förvaring för den stora mängden leksaker hon ägde. På många sätt skedde samlandet utan några tydliga riktlinjer. Det är dock intressant att notera att de flesta leksakssamlingar definitivt inte är avsedda för barn, utan snarare riktar sig till vuxna som på detta sätt för en kort stund återvänder till sin egen barndom och upplever glädjen i att återse föremål de hållit kära. Själva samlandet kan fylla en nostalgisk funktion, vara ett sätt att rädda gamla föremål eller helt enkelt vara en hobby som ger in- dividen en känsla av tillfredsställelse.
Förändringar i bostadskulturen i Grankulla under detta århundrade Hemmet och dess olika rum, liksom de andra strukturer som är kopplade till det, har genomgått stora förändringar under det senaste århundradet, liksom de funktioner de fyller. Med utgångspunkt i överklassens fristående familjehus från början av detta sekel och radhus från 1960-talet i Grankulla, spårar författaren utvecklingen av hur de olika rummen har använts. Hon drar slutsatsen att den grundläggande uppdelningen av rummens funktioner i vila och underhållning i stort sett är oförändrad. Det som däremot har förändrats är till stor del ett resultat av den tekniska utvecklingen samt det faktum att det inte längre är vanligt att anställda, såsom hembiträden, bor på sin arbetsplats, det vill säga i själva överklasshemmet. De största förändringarna syns i utformningen av rum som kök och badrum, vars funktioner och utrustning har mycket lite gemensamt med sina tidigare motsvarigheter. Anledningen till förändringarna i rummens funktioner kan i slutändan spåras till det ökade fokuset på individens bekvämlighet i hemmet, vilket möjliggjorts av tekniska innovationer. På så sätt kan de förändringar som skett i samhället i stort avläsas i hur bostäder har byggts och renoverats över tid. Vår boendemiljö avslöjar därför inte bara något om dess invånare, utan också om det samhälle vi lever i.
Kampen mot förkylningen Folkmedicin och huskurer mot förkylning var ämnet för denna artikel, som bygger på forskningsmaterial från eftergymnasiala studier om hur människor har försökt bota och förebygga förkylningar. Artikeln presenterade inte bara olika brygder, både för invärtes och utvärtes bruk, ur ett historiskt perspektiv, utan också i vilken grad dessa stämde överens med den tidens etablerade medicinska kunskap. Det framkom att de gamla nationernas läror om humoralpatologi har påverkat folkliga botemedel i kampen mot förkylning. Detta märks till exempel i kurer som syftar till att värma kroppen och framkalla svettning med hjälp av alkohol, örter och kryddor. Rötterna till humoralpatologin kan även spåras i moderna behandlingar. Idag läggs dock mycket större vikt vid förebyggande medicin än tidigare, även om det är intressant att notera att vissa ingredienser såsom honung, kamomill, vitlök och svarta vinbär fortfarande är populära. Slutligen konstaterades att medicinsk litteratur under detta århundrade har skiftat fokus från att bota förkylningen till att behandla dess symtom.
Kyrksundets sund i Hitis – Ett arkeologiskt forskningsprojekt om en av hamnarna i sydvästra Finland som nämns i en tidig navigationskälla
Kyrksundets sund i Hitis – Ett arkeologiskt forskningsprojekt om en av hamnarna i sydvästra Finland som nämns i en tidig navigationskälla Referenser från 1200-talet till området kring Kyrksundets sund i skärgården i sydvästra Finland, funna i navigationsmaterial, har gett upphov till mycket spekulation kring i vilken utsträckning den yttre skärgården var bebodd under den tidiga järnåldern. Identifiering av platsnamn med hjälp av topografiska och etymologiska bevis har visat att regioner som tidigare ansågs vara utan permanenta invånare i själva verket verkar ha varit livliga handelsplatser och hamnar. Huruvida kapellet vid hamnområdet vid Kyrksundets sund uppfördes på platser med förkristen aktivitet är inte helt klart. Det har dock allmänt antagits att de risker som plundrande och rövande nordmän utgjorde ledde till att områden som dessa, belägna längs ganska betydande handelsvägar, blev mycket glest befolkade. Arkeologiska fynd och etymologiska studier av de aktuella ortnamnen har emellertid avslöjat bevis på mer omfattande aktivitet än vad man tidigare trott. De stöder också hypotesen att de äldsta invånarna i detta område faktiskt var finnar. Mycket mer forskning krävs dock för att få en tydligare förståelse av den tidigmedeltida historien i denna intressanta maritima region.
Kyrkoherdevalet i Munsala år 1893 Valet av kyrkoherde i Munsala församling utgör utgångspunkten för denna artikel, som är en fallstudie i källkritik. Trettiofem år efter att händelsen ägde rum berättade en person som närvarade vid det aktuella valet sin version av historien för en intervjuare som samlade material till sin avhandling om pietismen. Det visar sig att hans berättelse, trots att den är mycket detaljerad, nästan inte alls överensstämmer med de fakta som finns i de bevarade officiella valhandlingarna; endast valets utgång är densamma i de två källorna. Författaren analyserade de motstridiga redogörelserna och föreslog orsaker till deras olikheter. Mot bakgrund av att den pietistiska rörelsen förlorade sitt traditionella inflytande till evangeliska och baptistiska grupperingar, tolkades berättelsen som ett uttryck för ånger över denna pågående utveckling. Frågan om huruvida en sådan berättelse överhuvudtaget har något historiskt värde ställdes också. Som avslutning föreslogs att muntlig historia i sig kan vara mycket historiskt opålitlig, men att den tillsammans med mer objektiva faktakällor kan erbjuda en unik inblick i spänningar och omständigheter som “de rena fakta” inte kan belysa särskilt väl, om alls.
Recension av Koski, Kaarina & Kanerva, Kirsi 2024. Värt att veta: Mardrömmar. Övers. Sofia Gustafsson. Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland; Stockholm: Appell Förlag. 64 sidor. Online: https://www.sls.fi/publications/mardrommar/
Recension av Sherfey, Paul 2024: Cultivating Responsible Citizenship: Collective Gardens at the Periphery of Neoliberal Urban Norms. Södertörns högskola, Institutionen för historia och samtidsstudier, Etnologi. Södertörns högskola, Centrum för Östersjö- och Östeuropaforskning (CBEES), Baltic & East European Graduate School (BEEGS). Huddinge: Södertörns högskola. 248 s.
Recension av Blanka Henriksson och Susanne Nylund Skog (red.) 2024. Vardagens triviala allvar och berättandets kraft. En festskrift till professor Lena Marander-Eklund. Åbo: Åbo Akademis förlag. 322 s.
Recension av Nilsson, Bo & Anna Sofia Lundgren (red.) 2024. Att analysera etnografiska material. Umeå: Bokförlaget h:ström.
Recension av Løgstrup, Birgit 2022. Bundet af kønnet – Pigeliv på landet. København: Gads Forlag. 392 s.
Jakt och fiske i det kulturanalytiska sökarljuset
Berättelser förmedlar positioner, känslor, erfarenheter och förhållningssätt. Alla bidrag i detta nummer av Budkavlen förhåller sig till berättade positioner på ett eller annat sätt. Positionering i berättelser är en av de funktioner som förmedlar en världsbild mellan berättaren och läsaren. Narrativ positionering uppstår i konstruktionen av positioner i, gentemot och mellan både karaktärer i berättelsen, men också mellan andra berättelser och/eller en bredare social kontext. Positionen förmedlar en förståelse för berättaren och hens världsbild. Positioneringsteori har använts av folklorister och andra narratologer för att visa på samband och motsättningar i och mellan berättelser, men också i relationen mellan berättaren och åhöraren. På så sätt kan man belysa inte bara positioner som karaktärer tar i berättelsevärlden utan även samhälleliga och vardagliga ställningstaganden som förmedlas genom berättelsen. Positionerna görs mot masternarrativ i samhället, om samhället och mot olika föreställningar och andra kulturella fenomen. Skribenterna i denna volym behandlar jakt och fiske i olika former. Berättelserna som behandlas situeras i Sverige och som sådana förhåller de sig till olika positioner i och mot framväxten och föreställningen om det moderna samhället, vetenskapssynen och naturen. Jakten och fisket i det olika artiklarna förhåller sig till utveckling, framväxt och motstånd mot ’det moderna’, i olika grad av positionskonstruktion.
Perspektiv på maritima landskap ur skenet av liminalitet, affekt och förtrollning
Recension av Fredrik Nilsson & Kasper Westerlund (red.) 2024. Maritim folktro. Sägner, myter och liminalitet. Meddelanden från Sjöhistoriska institutet vid Åbo Akademi nr 38, Åbo. 120 s.
The last bear brought down: hunting stories as testimonies to modernity In a longer series of interviews documenting storyteller Karl Bergqvist, he avoided the traditional entertaining hunting stories, claiming not to be a “big hunter”. Instead, he chose to tell stories of “the last” bear, wolf, and beaver being shot in his home region, thus holding on to the role of narrator of societal changes and ways of living during the 20th century. These stories allowed him to comment on people and their characteristics, as well as show his knowledge of wild animals and their behaviour. However, he also integrates these stories into discourse on changes in ecology and larger social structures, thereby elevating the significance of local occurrences to a broader level.
This article examines the search for the Storsjöodjuret and how evolving perspectives on nature and science have shaped attempts to capture and protect this cryptid. Initially considered a sjörå—a folkloric guardian of a specific place—Storsjöodjuret was later framed within scientific inquiry as a potential, yet undiscovered, species. During the 19th century, as zoological studies gained prominence, the creature became a subject of rigorous investigation, with researchers such as Peter Olsson and Einar Lönnberg trying to uncover its true nature. Interest peaked around the turn of the 20th century, with numerous reported sightings fueling public fascination. Efforts to capture Storsjöodjuret ranged from harpoons, traps, and steel chains to specially designed floating platforms equipped with electric lighting. Over time, sonar technology, underwater cameras, and other advanced scientific instruments replaced these rudimentary mechanisms. This technological shift reflected broader transformations in methodology and conceptual understandings of the creature. No longer viewed primarily as an elusive biological entity, Storsjöodjuret increasingly took on symbolic significance, attracting cryptozoologists and tourists alike. In 1986, the County Administrative Board of Jämtland enacted a controversial protective measure, officially placing Storsjöodjuret under conservation—despite the absence of empirical evidence verifying its existence. This legally dubious decision was scrutinized and ultimately revoked in 2005. Although Storsjöodjuret was never captured nor scientifically confirmed, the pursuit persisted, driven by speculation, eyewitness accounts, and the enduring human desire to reconcile myth with empirical reality. The search for Storsjöodjuret thus exemplifies how conceptions of nature influence our perceptions of the unknown, shaping cultural narratives, scientific inquiry, and conservation policies—whether or not the creature itself truly exists.
In the fictional Swedish countryside, poaching activities have been rampant since the 1950s. In the Swedish comic book 91:an Karlsson, the characters 91:an, Åsa-Nisse, and Kronblom have made life miserable for the local authorities by insisting on fishing and hunting whenever they feel like it. This article discusses comic book narratives about hunting and fishing from the Swedish comic book 91:an Karlsson as a kind of masculine, rural resistance. The article aims to show how hunting and fishing are used to construct counter-narratives (Nilsson 2020). Through a close reading (Pöysä 2015) of the narrated depiction of ‘right and wrong’ and the positioning of the characters (Bamberg 2003; Löfgren 2020), I show how hunting and fishing are used in stories of resistance to authority. The article concludes that stories are constructed through a combination of the emancipatory function of resistance narratives and the humorous resistance of the trickster motif (Weaver, S., & Mora, R. A. 2015), turning 91:an, Kronblom, and Åsa-Nisse into trickster folk heroes. The narratives depict the perennial triumph of brains over brawn, la sagesse des petits” (Klapp 1949:20), challenging views of ‘right and wrong’ and the notion of an overly rule-governed existence.
Folktrons heliga platser ur ett rumsligt perspektiv
Recension av Björkman, John 2024. Healing Springs and Haunted Woods: Sacred sites of folk belief and spatial order in Soutwest Finnish village socities. Åbo, Finland: Åbo Akademi University. 201 s.
Recension av Ode, Emma 2024. Ljusa stjärnan, ett vandrande kulturarv. Stjärnsångartraditionen i Sverige och i Ukraina. Örebro: ArkivCentrum Örebro län. 131 s.
Genusperspektiv på nordisk landsbygd i äldre tid
Recension av Anders Ahlbäck, Johanna Ilmakunnas, Hanna Lindberg & Pirjo Markkola (red.) 2025. Genus, arbete och landsbygd. En livsvärld i rörelse 1500–1960. Helsingfors & Stockholm: Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland nr 883. 378 s.
Recension av Bo Lönnqvist, Anna-Maria Åström & Susanne Österlund-Pötzsch (red.) 2024. Naturen och platserna. Vardagens föränderliga rum under 1900-talet 1. Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland och Appell förlag. 375 s, ill., Anna-Maria Åström & Fredrik Nilsson (red.) 2024. Hushållet och tingen. Vardagens föränderliga rum under 1900-talet 2. Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland och Appell förlag. 407 s, ill. och Lena-Marander-Eklund, Blanka Henriksson & Sofie Strandén (red.) 2024. Hemma, borta, bortom. Vardagens föränderliga rum under 1900-talet 3. Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland och Appell förlag. 364 s, ill.
Budkavlen har under drygt 10 år belyst en rad olika teman, från Krig och konflikt (2011) till (O)lyckans kulturella praktiker (2023). Med föreliggande volym bryter vi denna tradition – åtminstone till viss del. I motsats till tidigare fick hugade författare denna gång själv välja ämne att skriva om. När vi granskade artikelförslagen framträdde emellertid trots det ett tema, tradition och förändring. Susanne Nylund Skog skriver om hur föreställningar om ett traditionellt svenskt midsommarfirande förhandlas bland svenskar på Mallorca; Kristina Öhman belyser hur ungdomar under 1990-talet prövade nya kommunikativa uttrycksformer; Sofia Wanström visar hur uppropet Dammen brister etablerade en arena där kvinnor kunde berätta om sexuella övergrepp på sätt som delvis utmanade traditionella berättargenrer.
Copyright (c) 2024 Budkavlen https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
John Björkman disputerade för doktorsgraden vid ämnet nordisk folkloristik den 22 november 2024 vid Åbo Akademi med avhandlingen Healing springs and haunted woods: Sacred sites of folk belief and spatial order in Southwest Finnish village societies. Som opponent fungerade docent Sonja Hukantaival, Åbo universitet och som kustos professor Lena Marander-Eklund.