KAKSIKIELISTÄ ANTIIKKIA - Leiwo, Martti (Puhe ja kieli, 2013)
Kreikan ja latinan kielen puhujat olivat toistensa kanssa kontaktissa useita satoja vuosia. Tämän kielikontaktin vaikutuksia voidaan tarkastella monin eri tavoin. Seuraavassa esitän eräitä huomiota erityisesti piirtokirjoituksissa esiintyvistä kaksikielisyyteen liittyvistä asioista ja siitä, miten niitä voisi typologisoida. Analysoin myös kaksikielisyyden kannalta kiinnostavia piirteitä erään myöhäisantiikkisen (n. 500-600 j.a.a.) juutalaisyhteisön kielenkäytössä eteläisessä Italiassa sijaitsevassa Venusian (nyk. Venosa) kaupungissa. Artikkelini peruskysymys on: minkälaisia kontaktivaikutuksia voidaan löytää korpuskielestä (ns. kuolleesta kielestä) piirtokirjoitusmateriaalin perusteella. Pyrin selvittämään: (1) onko materiaalissa nähtävissä kaksikielisyydelle tyypillistä koodinvaihtoa ja voidaanko löytää jälkiä (2) sekakoodista, joka on peräisin jatkuvasta koodinvaihdosta kaksikielisessä yhteisössä tai (3) tietyissä puheyhteisöissä tapahtuneesta kielen vaihdoksesta, jossa L1 tai L2 attritoituu ja lopulta kuolee. yhteenvetona voidaan todeta, että monia kaksikielisyyteen kuuluvia kielellisiä piirteitä tavataan kreikkalaisissa ja latinalaisissa piirtokirjoituksissa ja ne voidaan systematisoida ja analysoida suhteellisen tarkasti. Joskus kirjallisessa dokumentissa esiintyvät kielikontaktista kertovat piirteet saattavat muistuttaa läheisesti puheessa esiintyviä koodin sekoittumisia tai sekaantumisia. Eräät analysoimani juutalaiset hautakirjoitukset näyttäisivät edustavan tällaisia sekakoodeja kirjoitetussa muodossa, mutta on erittäin epätodennäköistä, että näissä kirjoituksissa olevat piirteet heijastaisivat mitään puhuttua rekisteriä. Sen sijaan ne kertonevat yrityksestä kirjoittaa opittua vierasta kieltä suhteellisen alkeellisilla taidoilla. Avainsanat: kielikontakti, kaksikielisyys, kreikka, latina, piirtokirjoitukset A typology for distinct Greek-Latin contact features is proposed in the light ofepigraphy. The contact is, in addition, studied in Italy through the language transmitted to us by Christian andJewish communities from the third to the sixth century AD. The basic aim is to study what kind ofcontaet situations can be found from the epigraphic evidence? Three questions are posed: 1) Are there marks ofbilingual code-switching and ifthere are 2) can we find evidence ofmixed codes caused by continuous bilingual code switching and 3) is it possible to find traces oflanguage shift among speakers ofChristian and Jewish communities. Venusia on the borders ofApulia and Lucania has been chosen as an example for a eloser analysis. It had a large and prominent Jewish communitywho used Greek, Latin, and Hebrew in their funerary inscriptions. Sometimes the results ofcontact resemble those attested in spoken registers, and, for example, code switching is attested. However, each text has to be studied in its own context, and to try to see the reasons for the code switching in the sociopolitical and cultural environment ofthe texts. Some examples ofthe Jewish inscriptions even seem to represent a mixed code in a written form, but it is very improbable that this mixed code is a reflection ofany spoken register, but rather an attempt to write one language with only rudimentary skills. Keywords: language contact, bilingualism, Greek, Latin, inscriptions