Kylmän sodan taisteluhaudoista 2000-luvulle - Hägglund, Gustav (Tiede ja ase, 1998)
Artikkelin johdannossa todetaan, että "Kylmän sodan aikana Suomen sotilaallinen maanpuolustus rakennettiin ensi sijassa laajamittaisen yleiseurooppalaisen selkkauksen asettamia vaatimuksia vastaavaksi. Noina vuosikymmeninä puolustuskykyämme kehitettiin helpohkosti ennustettaviin kehityskulkuihin perustuen.( ) Muutaman vuoden ajanjaksona, jota Berliinin muurin murtuminen ehkä parhaiten symboloi, kehitysarvioiden tekeminen vaikeutui dramaattisesti. Tuossa aikaikkunassa tehtiin kaksi laajamittaista päätöstä puolustuskykymme kehittämiseksi. ( )Nämä kaikkiin nähtävissä oleviin skenaarioihin soveltuvat hankinnat antoivat sotilaallisen maanpuolustuksen suunnittelijoille hengähdysaikaa." Seuraavassa turvallisympäristöämme käsittelevässä luvussa kirjoittaja toteaa muun muassa, että " Ympäristömme turvallisuuspoliittinen ja sotilaallinen arviointi on nykyisin jo helpompaa." Seuraavassa tuodaan esille sodan muuttuva kuva ja korostetaan pienten aseellisten sekä aatteellisten ryhmien aiheuttamien kytevien kriisien merkitystä eskalaation syntymisessä ja laajentumisessa. Artikkelissa tarkastellaan lisäksi teknologian kehityksen vaikutusta, asevoimien kehittymistä ja uhkamalleja sekä kehittämisen perusteita. Valmiusyhtymiä ja niiden käyttöä käsiteltäessä, korostetaan muun muassa niiden joustavaa ja nopeaa toimintaanpanoa vastaamaan kulloistakin uhkakuvaa. Päätännässä kirjoittaja toteaa muun muassa, että " Meidän ei kannata sijoittaa juurikaan varoja ja energiaa sellaisiin aseisiin ja välineisiin, joita meillä jo on suuria määriä, vaan meidän tulee keskittyä uusien vasta taistelukentälle astuvien välineiden hankintaan."